Til belysning af cellernes former. 351 



1) Ve r tikalsamment rykning. 



Polyëdrerne i det øverste og underste lag stemmer i alle 

 dele med dem, som vi fik under de samme forhold, når kug- 

 lerne trykkedes sammen i to lag. Det midtre lags prismer 

 er tagformet tilskjærpede i begge ender; det tagformede 

 stykkes indhold udtrykt med prismegrundfladens mindre 



radius r^ er — ^ (p. 308), og altså må prismeresten 



o 



udtrykkes med: 



47ir^ _ ér^^y 3 ^ 4 n'(7r -^ ] 3) 

 3^3" 3 • 



Når grundfladen er 4r^^, er prismerestens høide : 



4ri,3(;r -^ 1/3) . ^^ 2 _ ^r^'i^ ^ V 3) r^j n ^ V 3) 

 r '' 3.4rk" ° 3 



Det tagformede endestykkes grundflade er et ligebenet tri- 



2rA^ 3 

 angel, hvor grundlinjen er 2r^ og siderne — ^ — (p 308). 



Eæempel: I det midtre lag er det tagformede stykkes 

 indhold 144,-2o cm^, prismerestens indhold 235,i6 cm^, dens 

 grundflade 100 cm^, dens høide 2,35 cm.; yderlagenes værdier 

 er som de tilsvarende under de to lag (p. 333) ; alt under 

 den forudsætning, at den kugle, der leverer materialet, har en 

 radius på 5 cm. 



2) Horizontalsamment rykning. 



At udfinde tykkelsen af de tre lag er her den første op- 

 gave, som må løses; linjen ac er en kåthet i det retvinklede 

 triangel acd (fig. 19), hvor hypothenusen ad - 2rk og kåtheten 

 ed = r^] altså er : 



ac 



= l/3rk2 = rJ/3. 



