Til belysning af cellernes former. 373 



a. Snit gjennem kuglen og de enkelte grundformer. 

 1. Snit gjennem kaglen. 



Alle snit gjennem kuglen er 'cirkelformede, og deres 

 radius voxer fra nul, til den blir lig kuglens radius, for derpå 

 igjen at aftage til nul Vil man sammenligne snitfladerne 

 med grundformernes snitflader udtrykt i tal, kan dette ske 

 ved at sætte kugleradien lig 5 cm. 



2. Snit gjennem tærningen. 



Tærningen er egentlig et ret regulært firkantet prisme. 

 Til grund for de specielle udregninger, som i det følgende 

 skal gjøres, vælges en tærning, hvis indhold er lig indholdet 

 af en kugle med 5 cm. radius, og som følgelig har en kant 

 på 8,0i) cm. Den kan opskives parallelt med sine flader, og 

 sine kanter og lodret på en linje, som forbinder to hjørner, 

 der er hinanden diametralt modstående. Dens grundflades 

 større radius betegnes med B. 



a. Snit parallelt fladerne gir kvadrater, som alle er lige- 

 store og har en side lig tærningens kant. Stilles tærningen 

 således, at den hviler på en af sine flader og vender en 

 anden mod iagttageren, så blir snittene af tre slags : horizon- 

 tale, sagittale og frontale. Den samlede tykkelse af hvert 

 slags snit er lig tærningens kant, lig RV 2] ti under rhombe- 

 dodekaëdret (p. 316) er vist, at siden i et kvadrat udtrykt med 

 den større radius er R\/2 og her i dette tilfælde 8,oo cm. (p. 329). 

 Lægges alle tre slags snit på hverandre, så får vi en stabel 

 kvadrater på SR]/ 2 eller 24,!8 cm. høide (fig. 25). 



b. Snit parallelt kanterne. Gjennem to parallele mod- 

 stående kanter lægges et plan, som derved deler tærningen 

 i to trekantede prismer; parallelt med en af disse kanter og 

 lodret på planet lægger man snitplanerne; en tærning har sex 

 par parallele kanter, og følgelig kan snittene lægges i ligeså 



