Til belysning af cellernes former. 383 



dannes af to sexkantede flader og den rhombiske fades spidse 

 vinkel, nåes. Da de korte sider, som to og to begrænser 

 den sexkantede flade i hver ende, er ligestore, må hjørnerne 

 ligge midt mellem den kvadratiske flades kant og den kant, 

 der forbinder to rhombiske flader. Lægges et plan gjennem 

 denne sidste kant parallelt med den kvadratiske flade, vil 

 den dele afstanden mellem de kvadratiske flader 2r i to 

 ligestore dele, som hver blir lig r. Følgelig må den sidste 

 kvadratiske snitflades afstand fråden kvadratiske flade i tessara- 



kaidekaëdret være „ . Fra tessarakaidekaëdret huskes, at den 



sexkantede flade, før hjørnerne afsnubbedes, var et trapez, 

 hvor den ene parallele side var R og den anden 2i2, altså 

 abdc (fig. 39) ; halveres de to ikke parallele sider i é og /, 



afsættes dh lig -^ og trækkes gh parallelt med ac, så fåes 



€t parallelogram, hvori 



ch ^ ag = ef ^ 2B ^ ^ ^ -^ -i- -^ = ^; 



men ef er lig den kvadratiske endeflades side, når denne er 

 længst. 



2) Snitter man videre, blir snitfladerne ottekantede; de 



dB 

 fire lange sider aftar fra -^- til B, og de fire korte tiltar fra 



B 



nul til rhombens korte diagonal \r^) denne snitrækkes tyk- 

 kelse er også ^ eller —-, — eller 2,23 cm. 



3) De følgende snit er som 2). 



4) De næste som 1), 

 Følgelig blir tykkelsen af: 



