Benmarvens forhold. 31 
bleg chocoladefarve. I andre tilfælde er de tilstede i 
meget stor mengde og giver marven en livlig red kolar. 
Somoftest er de, savidt dette lader sig afgjgre ved under- 
søgelse af kadaverøs marv, af normal størrelse mere 
eller mindre skrumpne eller morgenstjerneformede. I 
enkelte tilfeelde findes en del makro- og mikrocyter, sa- 
ledes i benmarven af en ung mand, der begik selvmord, 
hvorfor det ikke synes at være noget abnormt fund for 
benmarvens vedkommende. 
Af de her nævnte celleformer forekommer de runde 
marvceller (no. 1 og 2) aldeles konstant i den lymfoide 
benmarv, ligeledes de røde blodlegemer. Også fedtceller 
mangler næsten aldrig. Alle de andre former kan mangle 
aldeles, om der end næsten bestandig findes en eller anden 
af dem. De kan også forekomme alle på engang, altid 
i meget vexlende mængder. 
Snit af benmarven. 
At fremstille tynde og smukt farvede snit af benmarven 
er forbundet med mange vanskeligheder. Isærdeleshed må 
den i de spongiøse ben indesluttede marv gjennemgå mange 
processer, førend man tør lade kniven komme i berørelse 
med den. Kalken skal udtrækkes af benene, og selv efterat 
en passende hærdning derpå er foretaget, er marvmassen 
så skjør og lidet sammenhængende, at det alligevel ikke 
lykkes at fremstille brugbare snit. For desuagtet af dette 
uhåndterlige materiale at kunne opnå sådanne, har jeg gået 
frem på følgende måde. 
Et lidet stykke af et spongiøst ben f. ex. en ryghvirvel 
eller et ribben tilligemed et stykke af den udskrællede marv 
i lårbenets diafyse behandles først 2—3 døgn med 2 °/o krom- 
syre, dernæst 24 timer med alkohol. Stykkerne skjæres op 
i skiver på omkring en millimeters tykkelse; disse bringes 
