36 H. C. Geelmuyden. 
talgagtige konsistens. Sälenge fedtcellerne udgjer den ve- 
sentligste del af marvens bestanddele, kalder jeg den en lym- 
foid infiltreret eller blot en lymfoid fedtmarv. Ved sin 
fastere konsistens adskiller denne sig fra en ren lymfoid 
marv og ved sin gjennem hele parenchymet gående røde 
farve fra en flekvis lymfoid eller en ren gul fedtmarv. 
Tænker man sig fedtcellerne bade i størrelse og antal 
reducerede derhen, at blodet og de lymfoide elementer ind- 
tager en meget stor eller endog den største del af snittenes 
fladeindhold, da har man en lymfoid marv for sig. Denne 
viser makroskopisk en dybrød eller chokoladelignende farve; 
dog kan der også her findes mindre gule partier, som be- 
står udelukkende af fedt. Deus konsistens er i almindelighed 
grødagtid, omtrent som en miltpulpa. Forholdet mellem blod 
og lymfeceller er ganske det samme som i den lymfoidinfil- 
trerede fedtmarv. På snit af enkelte præparater viser blodet 
sig indesluttet i bestemt begrændsede blodbaner, på snit af 
andre er de røde- blodlegemer intimt blandede med marv- 
sellerne, og på atter andre findes begge dele i samme snit. 
Undertiden findes de røde blodlegemer i temmelig skarpt 
afgrændsede baner, som dog kun synes begrændsede af den 
cellerige pulpa, da der selv på meget tynde snit ikke kan 
påvises nogen bestemt linieformig begrændsning for disse 
baner. Myeloplaxerne, når disse er tilstede, ligger altid spredte 
rundt omkring i parenchymet. Det er ikke muligt at bringe 
dem i noget bestemt forhold til karrene eller blodbanerne. 
Det samme gjælder også pigmentcellerne. Fedtcellerne fore- 
kommer i den lymfoide marv i meget forskjelligt antal og i 
forskjellige størrelser. På snit, hvor fedtet er opløst, sees 
deres protoplasmatiske membran, som begrændser runde hul- 
ler i det af pikrokarminen farvede parenchym. 
På grund af at marvcellerne ligger så tetpakkedede 
ved siden af hverandre, er det umuligt på snit af lymfoid 
marv fra de rørformige ben at påvise med bestemthed det 
