Benmarvens forhold. 47 
i morbus Brightii og diabetes, og endelig langvarige sup- 
purationer, der medfører safttab, forøder organismens kreefter 
og endelig fører til amyloiddegeneration. Denne sidste er 
overhovedet et sikkert tegn på, at blodet er forandret i sin 
sammensetning og ikke længere kan tilføre vævene hensigts- 
mæssig næring. Jeg har derfor samlet den største del af de 
sygdoustilfælde, der var forbundne med amyloiddegeneration 
i de forskjellige organer under en rubrik og henført dem 
til denne gruppe. Under denne diagnose findes derfor en 
stor del forskjelligartede sygdomme, dog ikke tuberkulose 
eller andet, der gar ind under andre velbegrændsede syg- 
domsbilleder. 
Til den IXde gruppe er henført de sygdomme, der i den 
generelle patholugi henregnes under begrebet svulster med 
undtagelse af de forhen nævnte ovarie- og uterussvulster, der 
er af en benign karakter i modsætning til de her samlede 
meget ondartede sygdomme. Her findes karcinomer, sar- 
komer, tuberkulose og tertiær syfilis, med andre ord lidelser, 
der vistnok også virker i hei grad skadeligt på legemets 
ernæring og i denne henseende ligner sygdommene i fore- 
gående gruppe, men dog adskiller sig fra dem derved, at de 
altid er forbundne med indgribende anatomiske forandringer 
i forskjellige organer. Det er gjennemgående sygdomme, 
. der fører til kakexi og marasmus. Tidligere undersøgelser 
over benmarven har også godtgjort, at det er disse syg- 
domme, hvori den viser de største forandringer. 
Da tuberkulosen har forskjelligt forløb og kan optræde 
som akut infektionssygdom, har jeg delt de tuberkuløse syg- 
domme i 3 afdelinger. Den første indeholder alle tilfælde 
af kronisk tuberkulose i lunger, urogenitalapparater og 
tarmtraktus, den anden de subakut forløbende tilfælde af 
lungetuberkulose, hvor døden er indtrådt, før der er kommen 
stærkere destruktion og kavernedannelse. Den tredie afdeling 
