Benmarvens forhold, 165 
Hvis det virkelig forholder sig säledes, at de rede blodlege- 
mer dannes i benmarven, må man a priori vente at finde karak- 
teristiske forandringer i benmarven under de sygdomme, der i 
særlig grad er forbundne med anæmi, det vil her sige oligoeytæmi 
eller et formindsket antal rede blodlegemer i blodet. Det forstar 
sig fremdeles af sig selv, at denne anemi kan vere en følge 
pa den ene side af en mangelfuld dannelse og på den anden 
side af en forøget destruktion af rede blodlegemer. Den gule 
fedtmarv kan ikke antages at have noget med bloddannelsen 
at gjøre; den består nemlig udelukkende af fedt, og i 
den findes ikke de karakteristiske overgangsformer. Heller 
ikke den geleagtige marv synes at kunne tillegges nogen 
vigtig funktion. Den er ganske vist at betragte som en atro- 
fisk fedtmarv, hvor fedtet er svundet og har givet plads for 
et i fysiologisk henseende indifferent slimvæv. Det er alene 
den røde eller lymfoide marv, hvor bloddannelsen kan foregå, 
og som derfor næsten udelukkende vil lægge beslag på vor 
interesse. 
Når marven i de rørformige ben er i hei grad geleagtig, 
kan også den røde marv i de spongiøse ben være noget gele- 
agtig og fattig paa celleelementer. Det er muligt, at dermed 
kan være forbunden en mangelfuld dannelse at røde blodle- 
gemer, og at anæmien i dette tilfælde er en følge af den 
mangelfulde dannelse. De sekundære anæmier findes jo også 
i særdeleshed i de sygdomme, hvor benmarven viser tilbøie- 
lighed til geleagtig degeneration, navnlig tuberkulose, kar- 
cinomer og sygdomme, der er forbundne med amyloid dege- 
neration. 
I disse sygdomme og endnu en del andre således infek- 
tionssygdomme og betændelser i serøse hinder med andre 
ord mere akut forløbende sygdomme, der også er forbundne 
med nedsættelse af de røde blodlegemers antal, er marven 
af og til i de rørformige ben forandret til en lymfoid marv. 
Denne er aldeles af samme struktur og indeholder de samme 
