Benmarvens forhold. 175 
mers protoplasma afløser sig knopper, som er uden kjerne og 
senere antager de normale rede blodlegemers form. 
Fra et ontogenetisk standpunkt betragtet er de kjerne- 
holdige røde blodlegemer hos mennesket homologe med blod- 
legemerne hos de lavere hvirveldyr, der normalt er forsynede 
med kjerne. Begge celleformer har, ialfald tildels, bevaret 
de egenskaber, som karakteriserer den levedygtige celle. 
Bade de normale rede blodlegemer hos froskene og de 
kjerneholdige hos pattedyrene kan säledes underga delings- 
processer, og, som vi nylig har seet, foregär der i de rede 
blodlegemers protoplasma hos de lavere hvirveldyr vitale 
processer uden kjernens medvirkning. Der synes säledes 
ikke at vere noget i veien for, at de samme forandringer 
kan foregå i de kjerneholdige røde blodlegemer hos patte- 
dyrene, som det er let nok at iagttage i de med dem 
homologe rede blodlegemer hos de lavere hvirveldyr, om 
end produkterne af disse processer ganske vist mä have 
en vidt forskjellig bestemmelse hos de to dyreklasser. For- 
udsat at Malassez's theori holder stik, hvad jeg, som jeg se- 
nere skal omtale, ikke har kunnet konstatere, uden at jeg 
dog tør benægte muligheden deraf, bliver de afsnørede kjerne- 
løse dele af det hæmoglobinholdige protoplasma hos patte- 
dyrene til meget vigtige bestanddele af organismen, medens 
de samme hos amfibierne synes hurtig at gå til grunde. De 
findes i alfald i langt ringere antal end de indsuørede former 
af blodlegemerne og de afsnerede dele af samme, der inde- 
holder kjernen. Maske optages de i rundceller og forvand- 
les til pigment. Der findes nemlig ikke få pigmentceller i 
amfibiernes milt og benmarv tildels også celler, der indehol- 
der røde blodlegemer, hvori ofte kan sees en tydelig kjerne. 
De i froskenes milt afsnørede partier af de røde blodle- 
gemer, som har beholdt kjernen, synes at have bevaret sine 
vitale egenskaber. Rynkerne og folderne i dem forsvinder, 
og de antager kugleformen. Mellem disse kugleformede 
