176 H. C. Geelmuyden. 
og de normale aflange flade rede blodlegemer findes talrige 
mellemformer. De runde, hvoraf en del er temmelig små, 
bliver fladtrykte og voxer i omfang. Denne væxt synes at 
kunne foregå så hurtigt, at dannelsen af hæmoglobin ikke 
holder skridt med den. Derved opstår de svagt hæmoglobin- 
farvede kuglerunde eller noget applanerede blodlegemer, som 
findes i milten. 
Det ligger efter dette nær at antage, at milten hos de 
lavere hvirveldyr er sædet for en proces, hvorved de røde 
blodlegemer befrier sig fra en del ubrugbart protoplasma, 
måske slagprodukter andetstedsfra eller fra deres egen celle- . 
virksomhed, som derpå optages i andre celler og således ud- 
skilles eller kommer organismen til gode i en anden form. 
Jeg skal senere atter komme tilbage til dette, når jeg om- 
taler mine undersøgelsr på fugle. 
Uagtet de her fremsatte anskuelser ikke er at betragte 
som andet end hypotheser, der tildels hviler på et svagt 
grundlag af positive iagttagelser, tør jeg dog opstille det 
som et faktum, at der i milten, tildels også i blodet og ben: 
marven hos amfibierne og, som man senere vil få se, også 
hos fuglene, foregår en eiendommelig proces i de røde blod- 
legemers protoplasma, idet der afsnøres dele af dette, i hvil- 
ken proces kjernen ikke spiller nogen eller ialfald en meget 
passiv rolle. 
I benmarven findes forøvrigt med undtagelse af myelo- 
plaxer, der blot forekommer i pattedyrenes marv, de samme 
celleelementer som hos mennesket. Der findes store marv- 
celler, der udfører meget smukke amøboide bevægelser. 
Disse kunne være mere eller mindre opfyldte med glinsende 
granulationer. Fremdeles findes små homogene celler med 
blæreformig kjerne og en del temmelig store celler med hy- 
alint protoplasma. De sidste er imidlertid måske kunstpro- 
dukter. Alle disse former med undtagelse af den sidste, fin- 
des i blodet. Jeg har ved farvning forsøgt at fremstille 
