178 H: C. Geelmuyden. 
kjernet celle, ikke indtager et sterre volum end de enkle 
runde kjerner i de enkjernede celler. Dette tyder pa, at de 
beskrevne figurer ikke er at opfatte som udtryk for en for- 
meringsproces, hvorved der opstar nye celleindivider, tilmed 
da der ikke sees antydning til indsnøring af protoplasma 
hverken i de tørrede præparater eller i friske saltvandspræ- 
parater. De er snarere at betragte som indifferente formfor- 
andringer af kjernen måske som følge af de amøboide be- 
vægelser, cellen foretager. 
Jeg har fremstillet snit af froskenes benmarv alde- 
les på samme måde som ovenfor beskrevet for den menne- 
skelige marvs vedkommende. Strukturen er også her den 
samme, kun at jeg ingensteds har iagttaget røde blodlegemer 
i marvens parenkym udenfor karrene. Snittene er gjorte af 
marven i lårbenet, hvor der så tidlig på året, som da mine froske 
blev indfangede, findes en marv, der svarer til den hos menne- 
sker beskrevne geleagtig-lymfoide marv. Senere synes 
denne at optage fedt og nærme sig til en ren fedtmarv. 
Dette var ialfald tilfælde med de padder, jeg fangede senere 
på året. 
I den omtalte marv hos froskene findes et system af 
brede blodførende baner, der har en skarp, mørk begrænds- 
ningslinie, der hist og her indeholder en kjerne. Udenfor 
denne findes parenkymet, der består af en geleagtig sub- 
stans, der synes at koagulere i form af fine korn, og hvori 
der findes indleiret stjerneformige celler og fedtceller med 
udløbere, der står i forbindelse med karvæggene. Ofte har 
dette netværk formen af anastomoserende, flade meget fine 
membraner. | 
Også rundeeller findes, men på langt nær ikke i sådant 
antal som indenfor karrenes lumen, hvor de endog forekom- 
mer næsten i ligeså stor mængde som de røde blodlegemer. 
Rundcellerne ligger perifert langs blodbanernes vægge, medens 
de røde blodlegemer holder sig i de centrale partier. 
