Benmarvens forhold. 191 
efter en blodudtømmelse hos et pattedyr, findes der også hos 
dette i benmarven en stor mængde svagere og stærkere hemoglo- 
binfarvede celler, der tydelig kan sees at nedstamme fra den 
mindre form af rundeellerne. Disse deler sig, men sjeldnere 
efter den kariokynetiske typus, oftest ved direkte indsnøring 
af kjerne og protoplasma. Hos næsten alle kan der iagtta- 
ges en tydelig velbegrænset blæreformig kjerne. Kjerne- 
substansen findes ikke eller i alfald meget sjelden, som 
Obrastzow (45) påstår, opløst i protoplasma. 
Fordi disse celler er aldeles lig de røde blodlegemer hos 
fostret, der i en tidlig fosterperiode er forsynede med kjerne, 
fordi de er homologe med de røde blodlegemer hos de lavere 
hvirveldyr, og endelig fordi de optræder i større antal efter 
blodudtømmelser, da organismen trænger en forøget nydan- 
nelse af røde blodlegemer, antager jeg også disse for overgangs- 
former mellem marvceller og røde blodlegemer, om jeg end 
ikke her således som hos fuglene har kunnet påvise en kon- 
tinuerlig række af dem fra den farveløse celle til det fuldt 
udviklede kjerneløse røde blodlegeme. Jeg kan ikke med 
Pouchet (49) antage, at de kjerneholdige røde blodlegemer 
er produktet af en »degenerescence hemoglobique«, da der vist- 
nok ikke vilde afleires hæmoglobin som es depositum i ben- 
marven i forøget målestok under tilstande, hvor organismen 
i høi grad trænger til alt det surstofbærende materiale, som 
kan dannes. | 
Hvorvidt den lymfoide marv hos pattedyrene efter blod- 
udtømmelser udvider sit terrain på bekostning af fedtmarven 
i de rørformige ben, tør jeg ikke efter mine undersøgelser 
afgjøre. Den gjør det imidlertid hos mennesket under syg- 
domme, -der medfører anæmi, og jeg vil derfor blot henvise 
til, hvad forhen er sagt om benmarvens forhold i sygdomme 
specielt den perniciøse anæmi. 
Heller ikke tør jeg afgjøre, hvorledes de normale kjerne- 
løse blodlegemer hos pattedyrene opstår af de kjerneholdige, 
