280 G. O. Sars. 
Sterrelse og viser ogsaa i sin Bygning stor Overensstemmelse. 
Imidlertid vil man ved en nøiere Undersøgelse finde, at de 
2 forreste Par noget skiller sig fra de 3 bagerste, og at af 
disse igjen det sidste Par viser en Del Eiendommeligheder, 
der konstant treeffes igjen hos alle til denne Slegt herende 
Arter. 
De 2 forste Par Gangfodder (Fig. 10) viser en Retning 
temmelig nær svarende til den af Sax- og Gravefødderne, 
idet de paa Midten er mere eller mindre stærkt albuformigt 
beiede, saaledes at den basale Portion er rettet skraat bagud, 
medens den terminale er mere fortilrettet. Begge Par er af 
fuldkommen ens Udseende og har Coxalleddet meget lidet 
og simpeit lamelleformigt, det folgende Led sterkt forlænget 
og 3die Led ganske kort. De 2 følgende Led er omtrent af 
ens Størrelse og har hvert, foruden en Del stærke Børster, 
en enkelt Torn ved Enden af den indre Kant. 6te Led 
(Haandleddet) er noget længere end de foregaaende og lidt 
indknebet ved Basis samt svagt buet i sin ydre Del; det har 
saavel i den indre som ydre Kant en Rad af stærke Børster 
og desuden i Midten af den ydre Kant en enkelt Torn; ved 
Spidsen staar 2 tyndere Torner og mellem disse er indledet 
det kloformige Endeled eller Dactylus. 
De 3 følgende Par Gangfødder skiller sig fra de 2 fore- 
gaaende blandt andet ved sin Retning, der er noget nær 
modsat hines, idet Bøiningen paa Midten vender fortil og 
ikke som paa hine bagtil. De 2 forreste af disse Par (Fig. 11) 
er indbyrdes fuldkommen ens byggede og paa langt nær 
ikke saa rigeligt børstebesatte som de 2 foregaaende Par. 
Af Leddene er det 4de forholdsvis kort, neppe halvt saa 
langt som det følgende og har ligesom dette i den indre 
Kant 2 korte Torner. 6te Led er ligeledes noget kortere — 
end det foregaaende og mangler ganske Randbørster, hvor- 
imod der ved Enden findes et stærkt Knippe af fine cilierede 
Torner, mellem hvilke den forholdsvis lille Endeklo rager 
