294 G. O. Sars. 
den ene Kant. Basalleddet er ganske glat, uden noget torn- 
formigt Fremspring og stærkt fortykket i sit ydre Parti 
Exopoditen (Fig. 9) viser samme Form som paa Saxfedderne, 
men har en Børste mindre. De ydre Led af Foden er stærkt 
sammentrykte, og de til dem fæstede Torner forholdsvis 
korte og tykke, forevrigt anordnede paa sedvanlig Maade. 
Haandleddet er hos Hannen mindre end Carpalleddet og kun 
forsynet med 3 Torner i den indre Kant, medens dette Led 
hos Hunnen er forholdsvis sterre og sedvanlig forsynet med 
1 Torn flere. 
De 2 forste Par Gangfodder (Fig. 10) er forholdsvis 
kraftigere byggede end hos nogen af de øvrige Arter og har 
de ydre Led temmelig stærkt udvidede samt meget rigeligt 
børstebesatte i begge Kanter. Ved Enden af Carpalleddet 
og det foregaaende Led findes desuden i den indre Kant en 
kort Torn, og Haandleddet har paa Midten af samme Kant 
en lignende og ved Spidsen til hver Side af Endekloen et 
Par mindre Torner. 
De 2 følgende Par (Fig. 11) er forholdsvis mindre robuste 
og heller ikke saa rigeligt børstebesatte, hvorimod Tornernes 
Antal er større, og navnlig har Carpalleddet en Rad af ikke 
mindre end 6 saadanne, successivt tiltagende i Længde mod 
Enden. Paa Haandleddet, som er betydelig baade kortere 
og smalere end Carpalleddet, gjenfindes den characteristiske 
Hørebørste paa sin vanlige Plads. 
Sidste Par Gangfødder (Fig. 12) er kjendelig mindre 
end de øvrige og udmærker sig, som hos de foregaaende 
Arter ved en rigelig Besetning med cilierede Børster i begge 
Kanter. 
Bagkroppens Svømmevedhæng (Fig. 13) adskiller sig fra 
samme hos de foregaaende Arter væsentlig kun derved, at 
den ydre Gren er tvært afkuttet i Enden, og at Basaldelen 
har et større Antal Fjærbørster i Kanterne. 
Halevedhængene (se Fig. 14) er næsten halvt saa lange 
