296 G. O. Sars. 
som den ydre, 5-leddet. Saxfødderne smaa og svage, med 
en sterk Torn paa Midten af Basalleddets indre Kant; Haan- 
den kortere end Carpalleddet; Fingrene simple og lengere 
end Palmen. Gravefsdderne med Coxalprocessen ualmindelig 
lang, dolkformig, Haandleddet aflangt ovalt, med 4 Torner i 
den indre Kant. Gangfødderne omtrent som hos A. Latreilli. 
Halevedhængenes ydre Gren særdeles liden, 2-leddet. Læng- 
den 6"", 
Bemerkninger. — Nærværende Art staar meget nær fore- 
gaaende, fra hvilken den dog straks kan kjendes ved Lege- 
mets betydelig spinklere Form, de spidst udtrukne Hjørner 
paa Forkropssegmenterne, Pandepladens Form, samt Øie- 
lobernes ufuldstændige Udvikling, endelig ved den stærkt 
forlængede dolkformige Coxalfortsats paa Gravefødderne og 
ved den ringe Størrelse af Halevedhængenes ydre Gren. 
Beskrivelse. 
Af denne Form har jeg kun havt Anledning til at under- 
søge Hunner. Det største Exemplar har en Lengde af om. 
trent 6™™, I sin almindelige Habitus (se Tab. 6, Fig. 1) 
synes den paa en Maade at danne en Overgang mellem for- 
rige Art og de til den første Underafdeling af Slægten 
hørende Arter. Med disse sidste har den nemlig tilfælles den 
særdeles smale og forlængede Kropsform og Segmenternes Be- 
væbning; hvorimod den stemmer overens med forrige Art 
deri, at Legemet ikke afsmalnes saa hurtigt bagtil, men er 
mere jevnt bredt overalt. Dets største Brede, der falder over 
Iste frie Forkropssegment er neppe lig !/6 af Totallængden, 
og den er forsaavidt den slankeste af alle her beskrevne 
Arter. 
Hovedskjoldet er, ovenfra seet, næsten qvadratiskt, med 
Brede og Længde omtrent ens og Sidekanterne ganske glatte 
og lige, uden Spor af Flige eller Afsatser. Det er oventil 
