Middelhavets Saxisopoder. 307 
Epistomet er udtrukket i en meget stærk pigformig Fort- 
sats, der er rettet fortil (se Fig. 2), og en lignende udgaar 
fra den smale Chitinplade, der er indskudt mellem Basis af 
Saxfødderne. 
Hvad Munddelene angaar, Saa synes de idethele at være 
mindre fuldkommen udviklede end hos Arterne af foregaaende 
Slægt, og navnlig er Kindbakkernes Palper (se Fig. 3, 6) 
kjendelig mindre og sparsommere børstebesatte. 
Saæfødderne (Fig. 7) er af middelmaadig Størrelse og, 
som det synes, af fuldkommen ens Udseende hos begge Kjøn. 
Basalleddet har i den indre Kant, nærmere Enden, en kort 
Torn og er forsynet ved Basis med den sædvanlige Exopodit, 
som dog er yderst liden og rudimenter. Carpalleddet er 
stærkt forlænget og noget udvidet mod Enden samt forsynet 
med en enkelt Børste i den indre Kant. Haanden er kjendelig 
kortere end Carpalleddet, af oval Form og har Fingrene 
simple samt kortere end Palmen. 
Gravefødderne (Fig. 8) er omtrent af Saxføddernes Stør- 
relse og har som sædvanlig de ydre Led skovlformigt sam- 
mentrykte og bevæbnede med talrige Torner i den indre 
Kant.  Caxalleddet er her fuldkommen af samme Udseende 
som paa Gangfødderne, simpelt lamelleformigt, uden det 
mindste Spor til den for foregaaende Slægt characteristiske 
fortilrettede Fortsats (se Fig. 2). Basalleddet har i den ydre 
Kant nær Basis et lidet tandformigt Fremspring, og indenfor 
dette er fæstet en yderst liden og rudimentær Exopodit. Car- 
palleddet er temmelig stort og i den indre Kant bevæbnet 
med ikke mindre end 5 stærke Torner. Haandleddet er om- 
trent af samme Længde, men smalere, ovalt, med 6 Torner 
i den indre Kant. 
Gangfødderne (se Fig. 1 og 2) er af ualmindelig kraftig 
Bygning og har det ydre Parti bevæbnet med stærke Torner 
i den indre Kant De skiller sig derfor ogsaa mindre skarpt 
i sit Udseende fra Gravefødderne end dette er Tilfældet hos 
