312 G. O. Sars. 
8. Tanais Cavolinii, M-Edw. 
(Tab. 9, Fig. 1—3). 
Tanais Cavolinii, M-Edwards, Hist. nat. d. Crustacés. T. III, 
p. 21, Fig. 6. 
Tanais Cavolinii, Heller, Carcinologische Beitrage zur Fauna 
des adriat. Meeres, p. 13. 
Tanais Cavolinii, G. O. Sars, Revision -af Gruppen Isopoda 
chelifera, p. 23. 4 
Artscharacteristik. — 9. Legemet mere end 5 Gange 
lengere end bredt, noget indknebet paa Midten, med skarpt 
afsatte Segmenter. 2det og 3die Bagkropssegment meget 
brede, hvert med en Tværrad af tætte Børster, de 2 bagerste 
Segmenter pludselig meget smalere; sidste Segment stumpt 
trekantet i Enden. iste Par Følere kortere end Hovedskjoldet, 
med tætte Børsteknipper ved Enden af hvert Led, Basal- 
leddet længere end de øvrige tilsammen; 2det Par Følere 
_ kun lidet mindre end iste Par.  Saxfødderne noget svagere 
udviklede end hos T. vittatus. Halevedhængene omtrent */s 
saa lange som Bagkroppen, tydeligt 4-leddede, med Leddene 
jevnt aftagende i Størrelse og tæt børstebesatte. Hele Legemet 
tegnet med et tæt forgrenet brun-violet Pigment.  Længden 
Ajn | 
Bemerkninger. — Nærværende Form, om hvis Identitet 
med den af Milne-Edward beskrevne jeg ikke kan tvivle, 
viser en saa stor Lighed med vor nordiske Form, T. vittatus 
Rathke, at man kunde være meget fristet til at betragte 
begge som identiske. Imidlertid er der ialfald en Character, 
som synes bestemt at skille begge Former, nemlig Forholdet 
af Halevedhengene. Medens disse hos vor nordiske Art er 
meget korte og kun bestaaende af 3 Led, er de hos den 
middelhavske Form kjendeligt længere og viser 4 tydeligt 
begrændsede Segmenter, hvad der ogsaa udtrykkelig er an- 
mærket af Heller. 
