332 G. O. Sars. 
omtrent som hos Hunnen, og heller ikke Øieloberue synes 
at udmærke sig ved nogen paafaldende Udvikling; i ethvert 
Fald er de meget mindre end hos Hannerne af de 2 fore- 
gaaende Arter. 
1ste Par Folere (Fig. 11) er neppe mere end !/s saa 
lange som Legemet og har Skaftets 3 Led successivt af- 
tagende i Størrelse. Sveben er langtfra saa stærkt udviklet 
som hos Hannerne af de 2 foregaaende Arter, neppe mere 
end 1/3 saa lang som Skaftet, og bestaar kun af 5 Led. 
2det Par Folere (Fig. 12) synes noget mere undersætsige 
end hos Hunnen, med Skaitets næstsidste Led kortere. 
Sazfødderne (Fig. 13) er vistnok betydelig større end 
hos Hunnen, men viser dog en mindre skarpt udpræget For- 
skjel end hos Hannen af de 2 foregaaende Arter. Carpal- 
leddet er saaledes mindre stærkt forlænget og heller ikke 
saa smalt som hos hine, og Haanden er betydelig kortere 
end dette Led samt temmelig stærkt udvidet paa Midten 
eller næsten triangulær. Fingrene er, som hos Hannerne af 
de 2 øvrige Arter, stærkt forlængede, her endog lengere end 
Palmen, med Spidsen, navnlig paa den ubevægelige Finger, 
hageformigt krummet. Den indre Kant paa begge Fingre 
er fint saugtakket, og den ubevægelige Finger har paa Midten 
en særdeles dyb Indbugtning, begrændset til hver Side af et 
triangulært Fremspring, hvoraf det indre er PNG OI større 
og bredere end det ydre. 
Halevedhængene (Fig. 14) er ikke fuldt saa stærkt for- 
længede som hos Hunnen, forøvrigt fuldkommen af samme 
Bygning. 
Forekomst. — Jeg har taget denne Art i Golfen ved 
Neapel, udenfor Villa reale, hvor den ikke var ualmindelig 
paa 10—20 Favnes sandblandet Lerbund. 
