344 G. O. Sars. 
hvad det forreste tandede Parti angaar, nogen Lighed med 
samme hos Slegten Leptochelia. Derimod er Tyggefortsatsen 
af et helt forskjelligt Udseende, idet den er reduceret til et 
yderst lidet stiletformigt Fremspring. 
Iste Par Kjever (Fig.8) har Tyggelappen stærkt, næsten 
hageformigt indadkrummet og besat i Spidsen med meget 
lange divergerende Torner. Palpen er omtrent af Tygge- 
lappens Længde og som sædvanlig forsynet med 2 uligelange 
Berster i Enden. 
Kjevefodderne (Fig. 10) udmerker sig navnlig derved, at 
ikke blot hele Basaldelen paa begge, men ogsaa Tygge- 
lapperne er fuldstendig sammenvoxne med hinanden, saa at 
alene Palperne er fri. Tyggelapperne danner tilsammen en 
temmelig stor, nesten qvadratisk Plade, der skyder frem i 
Midten mellem Palpernes Insertion og kun viser en yderst 
svag Indbugtning i den forreste Kant. 
Saxfodderne (Fig. 11) er af meget betydelig Størrelse 
og, lige udstrakte, over halvt saa lange som Legemet. Basal- 
afsnittet er meget tykt og muskuløst og Haanden stærkt 
forlænget, dobbelt saa lang som Carpalleddet og næsten ind- 
tagende Halvparten af Fodens Længde. Den afsmalnes suc- 
cessivt mod Enden og har Fingrene særdeles lange og tynde, 
længere end Palmen, samt uden noget Spor af Bevæbning. 
Gangfødderne er af simpel Form og alle omtrent af ens 
Længde. Iste Par (Fig. 12) udmærker sig ved Haandleddets 
smalt koniske Form og ved den særdeles tynde, børsteformige 
Endeklo. De 2 følgende Par (Fig. 13) har ogsaa Haand- 
leddet stærkt forlænget, men mere lineært, og Endekloen er 
her ganske kort; Carpalleddet har i sin indre Kant ved Enden 
en stærk Torn, som dog hos nærværende Art er simpelt til- 
spidset, ikke som hos de øvrige knivformig. De 3 bagerste 
Par (Fig. 14) har Basalleddet noget tykkere end de øvrige 
og Endekloen stærkere krummet, samt viser ved Enden af 
Carpalleddet en Tværrad af tynde Torner. 
