352 G. O Sars. 
Indsnit. Det 1ste og sidste er noget kortere end de øvrige, 
som neppe har Breden større end Længden. 
Bagkroppen, der indtager noget mindre end !/ı af Total- 
længden, er lidt tykkere end Forkroppen og næsten jevnt 
bred, med sidste Segment temmelig stort, omtrent ligt de 3 
foregaaende tilsammen og endende bagtil i et stumpt Frem- 
spring. 
Iste Par Folere (Fig. 8) er noget kortere end Hoved- 
skjoldet og næsten cylindriske, eller kun lidet afsmalnende 
mod Enden. De bestaar, som hos Slægtens øvrige Arter, af 
4 tydeligt begrændsede Led, foruden den rudimentære Svabe !). 
Skaftets 2det Led er forboldsvis stort, kun lidet kortere og 
neppe smalere end iste, hvorimod de 2 sidste Led er betydelig 
mindre, indbyrdes omtrent af samme Længde og tilsammen 
neppe længere end 2det Led. 
2det Par Folere (Fig. 9) er neppe synderlig kortere end 
Iste Par, men betydelig tyndere og udmærker sig derved, 
at Skaftets næstsidste Led ved en Træsutur synes delt i 
2 Segmenter. 
Kindbakkerne (Fig. 11) viser den for Slægten characteri- 
stiske rudimentære Beskaffenhed. De er yderst smaa og 
ufuldstændigt incrusterede ved Basis, med det tandede Parti 
kun lidet udviklet og Tyggefortsatsen kun dannende en ube- 
tydelig tilspidset Flig, der ved Enden er bevæbnet med 4 
smaa hageformigt krummede Tænder (se Fig. 12). 
1) Allle disse Led maa derfor ogsaa henregnes til Skaftet, der saaledes 
ligesom Tilfældet var hos en enkelt Art af Sl. Zeptochelia (L. Savignyi) 
bliver 4-leddet, istedetfor 3-leddet. Dette abnorme Antal Led i Skaftet 
skriver sig imidlertid her aabenbart fra en Tværdeling, ikke som hos 
hin Form af sidste, men af lste Led, hvad der tydeligt nok fremgaar 
ved en Sammenligning mellem Hannerne af nærværende Slægt og 
Slægterne Typhlotanais og Paratanais. 
