Om sadelleden. 371 
I fig. 1 sees billedet af et snit, som er lagt lodret pa 
midten af A-ledfladens bevegelsesaxe og gjennem bevægelses- 
axen for B-ledfladen; A-ledfladen er konvex og 180°, B-led- 
fladen konkav og 90°. 
Fig. 2 viser et snit, som gar gjennem axen i A-ledfladen 
og treffer B-ledfladens axe lodret pa midten; A-ledfladen er 
konkav og 90°, B-ledfladen konvex og det af de punkterede 
linjer hd og hf begrænsede parti 90°. Radien er for alle 
krumningerne den samme, nemlig ab (fig. 2). Radien for As 
konvexe flade vil altså i midten vere ab (fig. 2), men udover 
mod enderne gradvis voxe til den blir cd (fig. 2). 
ML «Mn 27 
0 a 
Fig. 3. Fig. 4. 
A-ledfladen viser projiceret ned pa et plan et billede 
som fig. 3, konkav i retningen mo 90° og konvex i retning 
mn 180°. B-ledflauens projektion ned på planet har man i 
fig. 4, som er konkav fra r til ¢ og konvex fra s til w, i begge 
retninger 90°. 
Mellem disse ledflader kan der altsi komme en bevæ- 
gelse istand om A-ledfladens bevegelsesaxe og med en ud- 
strekning af 45° til begge sider, d. e. en vinkelbevægelse 
eller ginglymusbevegelse. 
Ønskes der nu foruden denne bevægelse en bevægelse af 
stykket A om axen for B’s konvexe ledflade, sa vil det vise 
sig, at dette er en umnlighed, da konvexiteten i B’s midte 
er slaet med en mindre radius end i de perifere partier; 
korden rt (fig. 4) kan ikke finde plads ad midten til, da 
kordernes længde aftager sukcessivt til væ. 
En bevegelse af A-ledemodet om B-ledfladens axe kan 
ikke finde sted, medmindre det sliber Bis sävidt 
