Vestfjorden og Salten. 379 
rækker af øformige fjeldpartier. I modsætning hertil viser 
Kjøldraget langs efter Salten et stærkere preg af en enkelt 
sammentrengende masse. Hvad vandskillet angaar, saa gjør 
der sig ogsaa her en ganske væsentlig forskjel gjeldende 
mellem forholdene, som de træde frem efter Salten og nor- 
denfor efter Tromsø amts indland. Efter Salten er som 
ovenfor nævnt vandskillet mellem Vesterhavet og den bot- 
niske bugt at søge efter højfjeldspasserne, der hvor de gjen- 
nemskjær kjøldragets højfjeldspartier. Vandskillet ligger 
saaledes her altid indenfor selve kjøldragets om:aade. Helt 
anderledes træder forholdet i saa henseende frem i strøgene 
nordenfor Salten. Fra Tornetræsk nordefter er vandskillet 
saaledes altid at søge efter de vide højfjeldsmarker, der her 
stadig breder sig frem østenom de til kjeldraget hørende 
højfjeldspartier. De fra vandskillet mod vest løbende elve 
maa saaledes her gjennembryde det vestenfor liggende høj- 
fjeld, der kan stige indtil 2 å 3000° (627—941 m.) højere 
end fjeldmarkerne østenfor, hvortil vandskillet er knyttet. 
Helt forskjelligt fra kjøldragets orografiske bygning træder 
bygningsforholdene frem efter Saltens fjordstrøg. Ogsaa 
dette er vistnok i høj grad hjergfuldt. Men ved dybt ind- 
skaarne fjorde er det udstykket i en række af i vest-østlig 
retning fremspringende halvøer. Ved forskjellige transversalt 
indskaarne i regelen lavt liggende ejdefar er fjeldmassen 
inden hver enkelt af disse fra kjøldraget udskilte halvøer 
yderligere sondret i et stort antal af øformig fremskydende 
fjeldpartier. I det hele og store naar fjeldmassen her ikke 
kjøldragets højde. En højde af opimod 3000' (941 m.) og 
tildels derover er dog ikke sjelden, og enkelte toppe kunne 
her maaske endog naa op imod 4000' (1250 m.). 
Paa grund af fjeldmassens stærke udstykning er Saltens 
fjordstrøg overordentlig rigt paa vilde og groteske fjeld- 
former og navnlig gjelder dette de ytre strøg om fjordmup- 
dingerne og langs Vestfjorden. 
