Vestfjorden og Salten. 387 
hvor det gaar over i et langs Sørfolden opstikkende fjeldparti, . 
fører to fjeldskar med en kulmination, der neppe naar højere 
end omkring 1000' (314 m.) over til Sørfolden, — det østlige 
fra nysnævnte Sætervand over til handelsstedet Røsvik, et 
vestligere over til gaarden Kaarsvik. 
Mellem Næverhougens lavland og Saltejdet skyder sig 
op en lavere fjeldryg, hvis højestliggende punkter neppe 
naar over 16 à 1700' (50084 530 m.). 
Straks udenfor Bodø by rejser sig den 350° (110 m.) 
høje Hjertbolm. Imellem Hjertholmen og fastlandet skjær 
sig ind den saakaldte Bodø-vaag. Indenfor Hjertholmen — 
og saaledes fra selve Bodøvaagen — skyder sig frem flere 
mindre og lave holmer. 
Fig. 1. Hjertholmen. 
a. Gneisartede lag (gneisartet glimmerskifer). Strøgretning 
n. 40° o. i vertikal lagstilling. Stenen er temmelig 
tyndlaget og lagrækken danner en veksel af graa og 
hvide baand. 
b. Rødlig gueis-granit, — stribet ont med udpræget parallel- 
struktur. I dagen er stenen i regelen snehvid. Berget 
er hyppig gjennemsat af kløfter, der stryger frem lige- 
løbende med gneis-granitens parallelstruktur eller med 
den inden gneisafdelingen raadende strøgretning. 
Fig. 2. Burøholmen i Bodøvaagen. 
a. Glimmerskifer strøg n. 45° o. fald 60° nv. i veksel med 
lag af 
b. granitisk sten, sammensat af hvidlig feltspath (tildels 
oligoklas), kvarts, sølvhvid glimmer ofte i store blade. 
Den granitiske grundmasse er indfældt med blodrøde 
granater. 
25 * 
=e 
