Vestfjorden og Salten. 389 
Ved Kvalvaag mild kulstofholdig buklet bergglimmer- 
skifer, hyppig gjennemsat af gangpartier af hvid granitisk 
sten. Disse gangpartier skjær sig frem lodret paa skiferens 
strøgretning. Den granitiske gangsten indeholder sølvhvid 
muscovit. 
Fig. 4. Profil fra Kvalvaag op over aasen. 
a. Ved stranden mild lerglimmerskifer, strøg n. 40° o., fald 
nv. — hyppig gjennemsat af gange af den hvide grani- 
tiske sten. 
b. Milde kulstofholdige skifere med samme strøg og fald. 
Stregen sort. Ogsaa her hyppige granitiske gangpartier. 
Graniten i disse gangpartier dannes af hvid feltspath 
(oligoklas antagelig forherskende) kvarts og muscovit. 
Grundmassen er hyppig spættet med rede granater. 
Ved gaarden Viken — straks østenfor Kvalvaag — 
sees to saadanne granitiske gangpartier helt fra stranden at 
skjære sig frem opefter den stejle aasskraaning ligetil højeste 
kant — saaledes opefter en højde af adskillig hundrede fod. 
Fig 5. Profil fra gaarden Løding — ved den østlige 
side af Hop-botten. 
a. Mægtige lag af kalksten i veksel med glimmerskifer. 
Kalkstenen indeslutter som accessoriske bestanddele straal- 
sten, kvarts, glimmer og grafit. Strøg 10° fald v. 
b. Lag af hvidlig granitisk sten. Mild glimmerskifer med 
indlejninger af tyndlaget kalksten, hvis skikthoveder 
overdækkes af hvidlig granit. 
Skiterens faldretning svinger om fra sv. til no. 
2 
d. Glimmerskiferen blir her mere kvartsrig men viser frem- 
deles et temmelig mildt grundpreg. Den er ‘indfældt 
med rede granater. 
Lavlandet ved Løding gaar mod øst over i Mjønes- 
tindens højdrag, der med stejle styrtninger langs fjorden 
breder sig østover til Valnesfjorden. Nord efter fortsætter 
