390 Karl Pettersen. 
højtjeldet over til Sjunkfjorden og skyder paa den vestlige 
side af Nevelfjorden op i Strandtindernes gruppe. Dette 
vidtstrakte og mod Sørfolden saa vildtbyggede højfjeldsparti 
er helt bygget af gneisartede lagrækker, tildels i veksel med 
eller stærkt gjennemsat af granitisk sten. 
Fra Bodø nordover langs kysten til Møstfjord bygges 
fjeldgrunden af glimmerskifer paa det nærmeste i horisontal 
lagstilling. Fra Møstfjord nordover fremdeles glimmerskifer, 
men her i henhold til Gæa i en regelmæssig lagstilling med 
stejlt indtil 70° nordostlig fald. Saaledes blir forholdet ved 
indtil henimod gaarden Strand, nordenfor handelsstedet Kjer- 
rings, hvor gneisartede lagrækker atter stikke frem. 
Imellem Fauskevaag, der fra det indre af Skjerstadfjord 
skjær sig ind til Saltejdet, og den straks vestenfor liggende . 
Klungsetvik skyder sig frem et lavere nes, hvis lengst mod 
syd fremspringende parti kaldes Øjneskavlen. Denne stiger 
temmelig stejlt op til en højde af 100' (30 m.). 
Fig. 6. Profil fra Fauskevaag over til Klungsetvik. 
a. Tyndlaget grovkornig blaalig kalksten. Denne er stærkt 
overdraget med tynde lameller af en lerskiferagtig sort 
glindsende tildels med kulstof indblandet skifersubstans 
med sort streg. Strøg n. 50° o., fald 60° nv. 
b. Langs Klungsetvik lagrækker af glindsende lerglimmer- 
skifer i veksling med sandstenartet kvartsit. Skiferen 
indeslutter endvidere nyrer af kvartsit, ren kvarts og 
kornig, ofte rødlig kalksten. 
Selve Øjskavlen er helt og holdent bygget af et karak- 
: teristisk breccieartet konglomerat, dannet af brudstykker af 
kvarts og kvartsit samt hvid eller rødlig kalksten sammen- 
knyttede i et bindemiddel af haard skifersubstans. Brud- 
stykker eller boller af gneis, 'granit eller i det hele berg- 
arter, som kunne være at henføre til urberget, har ikke været 
at paavise. De indkittede konglomeratstykker danne lang- 
strakte nyreformige, ofte skarpkantede brudstykker. Paa sine 
