Vestfjorden og Salten. 393 
Til dette skiferfelt er knyttet mægtige nedlag af jern- 
malm nemlig jernglands forherskende med indblandet magnet- 
jern. Malmen indeholder i henhold til Corneliussens beskrivelse 
i større eller mindre maal striber og render af kvarts med 
lidt glimmer, kalk, hornblende, feltspath. 
Jernmalmen optræder i lejeform oftest lige paa grændsen 
mellem kalkstenen og glimmerskiferen. I saa tilfælde vil 
kalkstenen i regelen danne det hengende. 
Forskjellige brudstykker af et maaske sammenhængende 
malmlag er saaledes paavist i strøget fra gaarden Jordbro 
til Næverhougen med fortsættelse frem efter selve aasdraget, 
indtil det ved Mastukroken under en stærk svingning afbøjes 
. mod gst og derpaa syd, for saa igjen at svinge tilbage i den 
gamle nordnordostlige retning indtil Hømmervandet. Ved 
Mastukroken har malmlaget en mægtighed af 70' (22 m.) 
gjennem en længde af 244' = 76 m.!). 
Efter Næverhougens dalføre er der desforuden ogsaa at 
paavise forskjellige andre kortere og længere malmbaand, 
der ikke lade sig indordne under det her nævnte store hoved- 
baand. Saadanne stikke frem i stort antal efter det hele 
strøg fra Valnesfjorden op mod Hals- og Hømmer-vandene 
og tildels ogsaa adskillig længere frem i retning mod Sør- 
folden. Disse forskjellige malmlag kunne træde frem dels 
under ensartede forholde med de ovenomhandlede for Næver- 
houglejets vedkommende altsaa som lejer mellem skifer og 
kalk, dels ogsaa som lejeformige masser helt i et kalklag eller 
i en enkelt skiferzone. 
Selv har jeg opgaaet en profillinje, der fører tvært over 
dalindskjæringen fra fjeld til fjeld i strøget om Hals-vand 
og Hømmervand. Bygningsforholdene her ere nærmere frem- 
stillede i fig. 7. 
1) Cfr. O. Gumælius: »Om jernmalmslageret ved Næverhougen i Norge«. 
Geol. for forh. 1875, Bd. II, pag. 565. 
