Vestfjorden og Salten. : 395 
skar staar i forbindelse med Næverhougens dalføre. Et profil, 
lagt tvertover Røsvikdalen ved dens udmunding mod Sør- 
folden er fremstillet i fig. 8. 
a. Brunlig mild glimmerskifer med store granater. Vestligt 
fald. 
b. Krystallinisk kalksten med brune knuder af en glimmer- 
artet substants, indflettet med magnetjern. Tilhører 
antagelig Næverhougens kalkstenszone. Vestlig indskyden. 
c. Glimmerskifer med granater. Streg n. 25° o., fald tem- 
melig stejt v. 
d. Haardere glimmerskifer. Strøg n. 20° o., i næsten vertikal 
noget snoet lagstilling. Stenen rigt indfældt med 
større og mindre granater. | 
I strækningen fra Røsvik ud mod Kaarsvik bliver skiferen 
stadig haardere. Den bevarer dog overalt den samme strøg- 
retning med sin vestlige indskyden. I nærheden af Kaarsvik 
dog iagttaget svingning fra v. til ø. Fra Kaarsvik vestover 
antager skiferen en stadig mere fremtrædende gneisartet 
struktur og gaar saaledes efterhaanden over til en ren gneis 
— her altid med vestligt fald af opimod 60° og altsaa i 
konform lagstilling med glimmerskiferen østenfor. Ved Sjunk- 
fjorden optræder bergarten som rent præget gneis. Fjeld- 
masserne stige her op nøgne og graa fra fod til øverste top. 
Nogen bestemt grændse mellem glimmerskiferen og gnei- 
sen har der ikke været anledning til at paavise. Som for- 
holdet træder frem staar gueisen i et overlejningsforhold til 
glimmerskiferen og, forsaavidt dette i virkeligheden er tilfældet, 
maa gneisen være at opfatte som et glimmerskifergruppen 
underordnet led. Faldvinkelen er imidlertid temmelig stejl 
— nemlig op imod 60° — og en forudsætning om at gneisen 
her gjennem inversion er skudt op over den yngre glimmer- 
skifer vil saaledes i sig selv ingenlunde være usandsynlig. 
Den fremspringende halvø mellem Nevelfjord og Sjunk- 
fjord er bygget af en hvidlig granit eller gneis-granit. Felt- 
