Vestfjorden og Salten. 399 
opover de her fremskydende lave aasdrag af lagrekker af 
lerglimmerskifer, kulstofholdige skifere. der antages nærmest 
at maatte være at indordne under Balsfjordskiferne. Strøg- 
retningen er her regelmæssig n. 50° v., faldet nordvestligt. 
Disse her nævnte lagrækker skyde sig saaledes ind under 
de lagrekker af glimmerskifer, der forevrigt bygger kyst- 
strimlen mellem Salten og Møstfjord. 
Balsfjordafdelingen her er i høj grad gjennemsat af 
gangartede partier af graalighvid granitartet sten, Disse 
granitiske gangpartier skyder frem under en vinkel, der 
oftest staar lodret paa skiferlagenes strøgretning og sees under- 
tiden ved afslutningen opad dækkeformig at brede sig ud 
over skiferens udgaaende. Paa forskjellige punkter ere af- 
læsninger gjorte, der pege hen paa at graniten her tidli- 
gere har været overdækket af til Balsfjordgruppen hørende 
skifere. 
Det lange fremspringende nes mellem Fauskevaag og 
Klungsetvik mod det indre af Skjærstadtjorden er ligeledos 
bygget af lagrækker, der antages at maatte være at ind- 
ordne under Balsfjordskiferne. De dannes her af tyndlaget 
blaalig kalksten, derover lagrækker af glindsende glimmer- 
skifer i veksling med sandstenartet kvartsit. Strogretning 
n. 50° o., faldretning 60° nv. Langs efter Klungsetvik inde- 
slutte skiferne hyppig brudstykker af kvarts og kalksten, 
konglomeratartet indflettet, og lidt længere sydefter gaar 
skiferen over i en ren konglomeratdannelse, der fra hav- 
linjen op til top bygger halvøens længst fremspringende 100' 
(31 m.) høje forbjerg Øjnesskavlen. 
Tromsø glimmerskifer-gruppe optræder i et bælte langs 
Bodølandets vestlige side fra Bodø nordover efter kyststrim- 
lerne. Afdelingens lagrækker er her stærkt gjennemsat at 
hvidlig granit, dels i mer eller mindre mægtige lejeformige 
lag, dels ogsaa i gangartede partier. Glimmerskiferen er 
