402 Karl Pettersen. 
netværk, der er søgt gjengivet i rits fig. 11. Mod øst af- 
sluttes disse pressede lagrækker omkring Storvik i en kong- 
lomeratartet dannelse, der sterkt minder om Øjneskavlens 
konglomerat. Ved gaarden Storvik afløses disse lagrækker 
af mørk glimmerskifer i stejlt til lodret staaende lag. 
Glimmerskiferen fortsætter saaledes til Norddalen, hvor den 
optræder med indlejninger af krystallinisk kalksten. Ved 
Norddalen er strøgretningen n. 20° n. i vertikal lagstilling. 
Opefter Norddalen er den her stærkt gjennemskaarne fjeld- 
masse overalt bygget af glimmerskifer. Denne er snart 
haard og kvartsrig, snart mildere og mere glimmerrig. Navn- 
lig træder den frem efter forskjellige af de her højere 
opskydende fjeldpartier med en i dagen stærkt brunlig farve. 
Heraf har saaledes »Rødtind«, der skyder frem fra den nord- 
lige side af dalen, sit navn. Lagenes faldvinkel er her 
overalt stejlt østlig. Selve Blaamanden blev ikke nærmere 
undersøgt, men efter al sandsynlighed er ogsaa denne bygget 
af glimmerskifer. 
Medens glimmerskiferen saavel vestenom Kjølva som fra 
Storvik østover utvivlsom tilhører Tromsø glimmerskifer- 
gruppe, kan det vere mere tvivlsomt, hvorhen de snoede og 
pressede lagrekker mellem Kjelva og Storvik kunne vere at 
henfgre. Denne atdeling ligger her indeklemt mellem paa 
det nærmeste lodret stillede lagrækker tilbørende glimmer- 
skifer-gruppen, og lejningsforholdene give saaledes her intet 
sikkert udgangspunkt. Let er klart at petrografiske forholde 
her kan pege ligesaa godt i retning af en udskillen fra som 
en tilknytning til glimmerskiferen. Petrografiske forholde 
synes imidlertid snarest at kunne pege hen paa at man dog 
her maa have for sig en mere selvstændig atdeling, der er 
bleven indeklemt og presset under et sterkt tryk fra vest 
som fra øst. Glimmerskiferen inden disse baandlag er vistnok 
petrografisk bestemt at udskille fra den i nærheden optrædende 
