406 Karl Pettersen. 
retning, hvori de to smaa ferskvande Strømsvand og Rørvand. 
Fra bunden af den straks nordenforliggende Tørfjord skjær 
Ankilvandenes dalføre sig ind i mere sydlig retning. Dalens 
bundflade er paa det nærmeste udfyidt ved Nedre- og Øvre 
Ankilvand, af hvilket det første gjennem et stejlt 20' (6 m.) 
højt fald har udløb i Tørfjord, mens det indad ved et kort 
strømløb staar i forbindelse med Øvre Ankilvand. Fra den 
vestre side af Nedre-Ankilvand rejser sig Strømsklumpen 
(Ravat-Zhjokko) op til en højde af 2770' (869 m.). Mod syd 
falder Strømsklumpen ned til en omkring 850' (267 m.) hajt- 
liggende ryg, der skiller mellem Ankilvandenes og Strøms- 
vandenes dalføre. 
Ved øvre enden af Øvre-Vand stiger denne ryg op i det 
omkring 3500° (1100 m.) høje Middagsfjeld (Pilekoptind). 
Straks nordenfor Pilekoptind ved Ankilvandets sydostlige 
hjørne rejser sig den 3000' (941 m.) høje Sisoktind. Sitas 
javres dybe højfjeldsspalte skjær sig ned mellem disse fjeld- 
tinder, og Sita-elven falder her fra en højde af 800' (251 m.) 
i stejle styrtninger ned til Ankilvandet. Nordenfor Sisoktind 
rejser sig Lappefjeld med sin langstrakte fjeldryg og stiger 
som en murvæg langs Nedre Ankilvandet op til en højde af 
omkring 2000' (627 m.) og fra murkanten her gjennem lang- 
sommere stigning videre op til de øvre 3000' (941 m.) 
højtliggende fjeldmarker med sine anseelige sne og isbedæk- 
ninger. 
I strøgene om Ankilvandene stikker en granitisk afdeling — 
frem, der her skyder fra nord mod syd som en smal kile 
gjennem en lengde af omkring 14 kilom. og med en gjen- 
nemsnitlig brede, af omkring 4 kilom. Mod nord gaar denne 
kileformige udligger over i et vidt udbredt granitfelt. Byg- 
ningsforholdene langs efter denne kileformige forgrening skal 
her søges nærmere fremstillet. 
Efter Hellandsejdet — et kort og lavt ejde, der fra 
gaarden Helland ved Sørfjord fører over til Tørfjord — byg- 
