408 Karl Pettersen. 
vis gneisartet struktur. De kunne tildels optræde i veksel 
med kvartsitiske lag. 
c. Glimmerskifer med granater. Stregretning n.—s. med 
østligt fald. Skiferen indeslutter hyppig udskilninger 
af smaa partier af gjennemsigtig glasagtig kvarts. 
Glimmerskiferafdelingen (c) blev fra top af Pilekoptind 
fulgt et godt stykke østover til henimod nedbøjning mod den 
for omhandlede Norddal, hvor fjeldgrunden fandtes bygget af 
lagrekker tillørende Tromsø glimmerskifergruppe. 
Hvad den her opover højfjeldet fremstikkende skifer- 
afdeling angaar, saa kunde der rejses det spørgsmaal, om 
den skal være at henføre til den kalkstensførende glimmer- 
skifer, der træder frem efter de lavere niveauer langs den 
granitiske kiles vestrand, eller om den skal være at udskille 
fra denne og i saa tilfælde at henføre til en yngre gruppe. 
Det skal i saa henseende fremholdes, at der efter profilet 
fra Pilekoptind henover til Norddalen, hvor den kalkstens- 
førende glimmerskifergruppe træder frem, intet er at aflæse, 
der skulde pege hen paa, at her foreligger en grændse mellem 
tvende forskjellige bygningsled. Forholdene her synes saa- 
ledes nærmest at skulle vidne for at højfjeldets glimmerskifer 
bør være at indordne under Tromsø glimmerskifergruppe. 
Lagrækkerne opefter den østlige side af højfjeldspartierne, 
i strøgene om Ankilvandene, maa i saa tilfælde i sin tid 
have været i sammenhengende forbindelse med de nu stejlt 
til lodret stillede lagrækker langs underlandet efter den 
granitiske kiles vestrand, og denne sammenhengende forbin- 
delse senere være bleven brudt gjennem stærke dislokationer. 
Da skiferens lagstilling langs den granitiske kiles vestlige 
randkant gjennemgaaende er stejl til vertikal og samtidig 
regelmæssig bøjer sig efter granitkilens grændselinjer, maa 
dislokationerne her have fundet sted langs efter disse linjer. 
Skulde højfjeldets skiferafdeling derimod være at ud- 
skille fra glimmerskiferen langs den granitiske kiles vestlige 
