Vestfjorden og Salten. 425 
Ved Balangsbotten lagrækker af sorte kulstofholdige 
skifere med sort streg. Strøgretning n. 50° o. med nordvestlig 
indskyden. Ogsaa disse lagrækker er antagelig at indordne 
under Balsfjordskiferne. 
Store Ballangsfjeld (Setmo-Varre), der stiger op fra den 
østlige side af Ballangsfjorden, mellem Storvand og Børsvand, 
er ligeledes for en stor del bygget af lagrækker, tilhørende 
Balsfjordskiferne. Efter Rontind, der stiger op til antagelig 
4000’ (1255 m.) straks østenfor Storvand og Ballangsfjeld, 
skal der i henhold til Dahls kart bryde frem et sterre gabro- 
felt. Skulde saa vere tilfældet, vil dette vistnok tjene til at 
bestyrke en forudsetning om at skiferafdelingen ved Ballangen 
nærmest kan vere at indordne under Balsfjordgruppen. For- 
holdene her har jeg forøvrigt ikke havt anledning til nær- 
mere at undersøge. 
Tjeldedraget er bygget af gneis-granit (kyst-granit). 
Heller ikke her har der været anledning til at anstille nær- 
mere undersøgelse. 
E. Hammer-s landet 
_ skyder sig fra Dragejdet ud til Vestfjorden. Fjeldmassen er 
her gjennem forskjellige ejder opløst i følgende helt udskilte 
fjeldpartier: 
a. Ulfsvaagdraget — et lavere bygget fjeldparti mellem 
Dragejdet og Tysfjordejdet — med tophøjder, der neppe 
naa op over 1500' (470 m.). 
b. Tilthorndraget — udskilt fra (a) ved det over 300' (94 m.) 
højt stigende Tysfjordejde, der fra Sørkil ved Sagfjord 
fører over til Tysfjord. Dette drag, der danner Ham- 
merølandets længst mod nord fremskydende del, bygger 
et vildt fjeldparti, der i de ejendommelig formede Tilt- 
hornstinder naa op til en højde af omkring 3000’ 
(941 m.). 
