Vestfjorden og Salten. 431 
a. Gneis-granit — lagdelt med østlig indskyden. 
b. Fra den gstlige side af Skjelverejdet optræder granat- 
forende glimmerskifer. Streg n. 30 à 50° o., fald tem- 
melig stejlt so. | 
c. Indlejninger af kalksten. 
d. Fra den østlige side af Marhougdal svinger glimmer- 
skiferens faldretning om til vestlig. 
e. Op over Grontindens topflader veksler glimmerskiferen 
hyppig med lag eller benke af gneis-granit. 
Straks udenfor (vestenfor) Skotstinden dukker frem 
en række af smaa ger og holmer, hvorimellem den lille 9 
Grete. Paa Grete veksler gneis-granit med glimmerskifer. 
De gneis-granitiske lag vise en regelmessig sydostlig ind- 
skyden af 50 & 60°. Flerheden af de smaa ger her have en 
lengderetning, der falder sammen med lagenes strøgretning 
eller med kystlinjen langs vestfjorden. 
Paa Maal-ø, der ligger i nærheden af Grote, optræder 
lagrækker af glimmerskifer i veksling med kalksten. Lag- 
stillingen viser her en sydvestlig indskyden fra 35—40°. 
I skiferafdelingen her optræder to lejer af nikkelholdig mag- 
netkis, indsprængt med kobberkis. De ertsførende lag, der 
hver har en mægtighed af 16 ctm., er adskilte ved et 0,7 m. 
bredt lag af kalksten'). 
Fra Engelgen, der ligger straks nordenfor Nordfoldlandet 
ved udmundingen af Sagfjord, foreligger der i Gea II, pag. 
294 og 295 forskjellige notitser. Med undtagelse af et lidet 
gneis-granitisk parti ved gens nordende er den forøvrigt byg- 
get af glimmerskifer. Streg- og faldretningen noget variabel, 
en sydostlig indskyden fra 40 til 60° opføres som temmelig 
forherskende. 
Den straks nordenfor Engels opskydende Lunds er bygget 
af gneis-granit. 
1) Meddelt ved Fr. Müller, Direktør ved Senjens Nikkelveerk. 
