440 Kar] Pettersen. 
foldende kreefter ere blevne indeklemte mellem den yngre 
glimmerskifergruppes lagrækker, og derunder for en stor 
del saaledes metomorfoserede under trykket, at de nu petro- 
grafisk kuns delvis lade sig udskille fra glimmerskiferen. 
Skulde forholdet i virkeligheden være som her fremholdt, — 
saa vilde de forskjellige aflæsninger inden højfjeldstrakterne 
paa svensk side — saaledes navnlig ved Svenonius — hvor- 
under lagrækker, der nærmest kunde antages at skulle tilhøre 
Balsfjordgruppen, er fundet i forskjellig veksel med glimmer- 
skifer, maaske kunne finde en tilfredsstillende forklaring ad 
lignende vej. 
Forøvrigt siger det sig selv at der herom ikke vil kunne 
drages mere afgjørende slutninger, saalænge der ikke er 
sikrere grundlag at bygge paa end væsentlig petrografiske 
forholde. 
I strøget fra Tysfjorden sydover mangler, efter hvad 
hidtil er aflæst, ganske ethvert tegn til saadanne skiferdan- 
nelser, der petrografisk kunne være at sammenstille med 
Balsfjordgruppens skifere. Først efter Bodølandets sydlige 
randkant mod Saltentjord og Skjærstadfjord samt efter kjøl- 
draget langs Vattenbygdens nordside, er der at paavise flere 
indbyrdes helt udskilte smaafelter, byggede af lagrækker af 
skifere, der at slutte fra lejningstorholdene ligesom ogsaa 
fra petrografiske forholde antagelig nærmest maa være at 
indordne under Balsfjordgruppen. 
Det første af disse smaafelter — regnet fra vest af — 
bygger fjeldgrunden efter underlandet og over de lave mildt- 
formede aasdrag, der herfra stige op langs Saltenfjord efter 
strækningen fra gaarden Jensvold, noget østenfor Bodø 
landsogns kirke østover til den lille fjord Hopen. Lag- 
rækkerne her dannes af mild glimmerskifer, lerglimmerskifer 
med milde sorte kulstofholdige skifere med sort streg. Streg- 
retningen er her temmelig forherskende n. 60° o., tildels 
med afbøjning i mere østlig retning, faldet nordvestligt til 
- 
