Vestfjorden og Salten. 481 
streget fra Lofoten nordover mod Nordkap vere dannede ad 
samme vej, eller delvis som de transversale fjorde i Salten 
gjennem en forening af sænkende og eroderende kræfter. 
Sænkningen maa her i det hele og store nogenlunde have 
fundet sted til samme tid. Derfor ere bygningsgruppernes 
lagrækker efter kyststragene nordover til Nordkap overalt 
oprejste, stuede og foldede langs efter de forskjellige ad 
denne vej dannede indskjæringer efter de ytre mod kysten 
nærmere liggende strøg, medens en mere svævende til hori- 
zontal lagstilling blir raadende efter de fra indskjærings- 
felterne mere fjernede indlandsstrøg. — Det er saaledes ikke 
glaciale krefter men sænkningskræfter, der have været det be- 
stemmende for det ejendommelige orografiske præg, der er saa 
karakteristisk for det nordlige Norges kyststrøg. 
I henhold til den her leverede fremstilling, vil bergdan- 
nelsens udviklingshistorie for landstrøgene om Vestfjorden 
— fremsat i korthed — være følgende: 
Rundt Vestfjordens vide bækken rejser sig mægtige fjeld- 
partier byggede af kyst-graniten. Denne træder saaledes 
eneraadende frem langs hele Lofoten, og ligeledes langs 
Hindøen. Langs bækkenets østlige side træder gneis-graniten 
frem i mægtige masser over Hammerø-landet, længere syd- 
over derimod alene i forskjellige gjennem mellemliggende 
partier af glimmerskifer udskilte drag. Mere forherskende 
bryder den frem efter den lange af lave ser og holmer sam- 
mensatte skjærgaardsrække langs efter Salten. Saltens gneis- 
granit maa oprindelig have dannet et med Lofotens granit 
mere sammenhængende hele end tilf:ldet tilsyneladende er nu. 
Denne gneisgranitiske undergrund har tidligere — allerede 
forinden de yngre sedimentære gruppers dannelsestid — været 
udsat for indvirkningen af forrykkende kræfter, hvorunder 
undergrunden paa sine steder, navnlig efter Saltens fastlands- 
strøg delvis har skudt sig op, og saaledes dannet en veksel 
Arkiv for Mathematik og Naturv. 11 B, 
Trykt den 25de September 1886. 
