Nye Bidrag til Kundskab om Middelhavets Invertebratfauna. 17 
Fure er det af ens Brede; bag den udvides det successivt; 
Panderanden danner mellem: Roden af Øinene et kun svagt 
stumpvinklet Fremspring som Antydning til et Rostrum; under 
dette findes ingen tydelig Frontaltorn. Bagtil er Rygskjoldet i 
Midten jevnt udrandet og lader her hele det bageste Forkrops- 
segment og en liden Del af det nestforegaaende oventil 
ubedækket. 
Øinene ere korte og tykke og overrage til Siderne kun 
ubetydeligt Rygskjoldets Siderande; den pigmenterede Del ind- 
tager ovenfra seet ikke fuldt Halvparten af Øinene og er mdad 
jevnt udrandet. 
De øvre Antenners Skaft (Tab. 2, Fig. 1) er kun ube- 
tydeligt længere end @inene og af sædvanlig Bygning. Iste 
Led er af samme Længde som de 2 øvrige tilsammen, og gaar 
udad ud i en temmelig stærkt fremspringende børstebesat Fort- 
sats; 2det Led er ganske kort og i Enden skjævt afskaaret i 
Retningen indenfra udad; 3die Led er noget udvidet i Enden 
og 1 den indre Rand besat med 7—8 lange Fjærbørster. Af 
Svøberne er den indre omtrent dobbelt saa lang som Skaftet, 
den ydre dobbelt saa lang som den indre. 
De nedre Antenner (Fig. 2) har en tyk ed leddet 
Basaldel, til hvis Ende er fæstet udad det bladdannede Ved- 
hæng, indad den egentlige Antenne eller Svøbe. 
Svøbens Skaft er omtrent af samme Længde som de øvre 
Antenners Skaft, og af dens 5 Led er som sædvanligt det 2det - 
det længste; selve Svøben er noget længere end den ydre Svøbe 
paa de øvre Antenner. 
Det bladdannede Vedhæng er fe eli stort og bredt og 
overrager omtrent med Fjerdeparten af sin Længde de øvre 
Antenners Skaft. Af Form er det rhombiskt, omtrent 3 Gange 
saa langt som bredt, med den ydre Rand lige og glat samt 
endende med en stærk fortilrettet Torn; den indre Rand er 
svagt bueformigt bøiet, og Enden af Bladet meget skjævt af- 
skaaret i Retningen indenfra udad, saa at det indre Hjørne 
Archiv for Mathematik og Naturvidenskab, 2 
