18 G. O. Sars. 
skyder sig med /s af Bladets Længde foran det ydre, hvor 
den før omtalte Torn har sin Plads. Langs hele den indre 
Rand og Enden er til særegne Afsatser fæstet en Rad af om- 
kring 40 lange Fjærbørster. 
Munddelene vise idethele den for Slægten sædvanlige Byg- 
ning. Der er kun at bemærke følgende: 
2det Par Kjæver (Fig. 3) har Endeleddet af skjævt oval 
‘ Form med den ydre Rand besat med 7—8 cilierede Børster, 
hvorimod ingen Torner findes her, saaledes som Tilfældet er 
med visse andre Arter af Slægten. Den ydre Plade, eller 
Viften, er liden, af trianguler Form og forsynet med omkring 
12 Fjærbørster. | 
1ste Par Kjævefødder (Fig, 4) har de 3 basale Led indad 
udvidede til store triangulære Fortsatser besatte langs Kanterne 
med stærke Børster; den membranøse Vifte er temmelig stor og 
af bredt lancetdannet Form. 
Fødderne (Fig. 5 & 9) vise hos denne Art det eiendom- 
melige, at de aftage stærkt i Længde bagtil, saa at de 2 bageste 
Par (Fig. 9) neppe ere halvt saa lange som det forreste og faa 
et ganske rudimentært Udseende. Den ydre Del af Foden, 
den saakaldte Tarsus er omtrent af samme Længde som det 
foregaaende Afsnit (Tibia) og delt 1 4 Led, hvoraf det 1ste er 
ganske kort og stærkt opsvulmet samt besat med stive 1 alle 
Retninger divergerende Børster. Endekloen (Dactylus) er tydelig 
paa de forreste Fodpar (Fig. 5), medens den paa de 2 bagerste 
Par (Fig. 9) er rudimentær. 
Det midterste Halevedhæng (Fig. 6) danner en tem- 
melig stor langstrakt 4-kantet Plade, omtrent af samme 
Længde som sidste Bagkropssegment, med den største Brede, 
der ligger ved Basis, omtrent halvt saa stor som Leengden. 
Sidekanterne, der kun ere ganske svagt bugtede, ere bevæb- 
nede med korte, temmeligt spredt staaende Torner (omkring 14 
paa hver Side), og Enden viser et temmelig kort vinkelformigt 
Indsnit, der indtager omtrent */s af Pladens Længde. De ved 
