20 G. 0. Sars. 
er kun halvt saa lang, simpelt konisk og endende med en 
enkelt Børste. 
4de Par Bagkropslemmer (Fig. 11) ere stærkt udviklede 
og overrage endog Spidsen af det midterste Halevedhæng (sml. 
Tab. 1, Fig. 2). De bestaa af en langstrakt Basaldel og 2 
ulige store Grene. Den indre Gren er ganske liden og tager 
sig kun ud som et ubetydeligt Appendix; det svarer imidlertid 
i sin Bygning temmelig nøie til den indre Gren paa foregaa- 
ende Par. Den ydre Gren danner en smal eylindrisk Stamme 
af samme Længde som Basaldelen og delt i 6 tydelige Led, 
hvoraf det 4de er længst. Fra Enden af sidste Led udgaa 2 
divergerende Svøber, hvoraf den ydre er længst og mod Enden 
delt i talrige smaa Segmenter samt ı den ydre Kant besat med 
tynde Torner; den indre Svøbe er 2-leddet og ved Enden lige- 
ledes i den ene Kant besat med nogle fine Torner. 
Legemet er saavel hos Hannerne som hos Hunnerne tem- 
melig stærkt spraglet af forskjelligt farvet Pigment. Som sæd- 
vanligt er dette afsat i Form af stjerneformigt forgrenede 
Pletter. Af saadanne Pigmentstjerner sees (cfr. Tab. 1, Fig. 
1 & 2) en i Midten af hvert af de 5 forreste Bagkropsseg- 
menters Rygflade og 1 ved Roden af det midterste Hale- 
vedhæng; de udsende mere eller mindre stærkt udviklede for- 
grenede Udløbere især til Siderne. Paa Hunnens Brystpose 
findes bagtil en større lignende Pigmentansamling, og afbrudte 
Forgreninger bemærkes ogsaa paa flere andre Steder af Legemet, 
saaledes paa Øinenes Pedunkler og Antennernes Basis, videre 1 
Egnen af Munddelene. 
Hunnen opnaar en Længde af 11 mm. Hannen er ialminde- 
lighed noget mindre. 
Nærværende Art, som jeg har tilladt mig at opkalde efter 
den af de middelhavske Podophtalmiers Naturhistorie heit for- 
tjente Zoolog, Prof. Heller i Innsbruck, fandt jeg først, men 
kun i faa Exemplarer, i den tunesiske Golf ved Goletta paa 
et Par Favnes Dyb, Sandbund. Senere traf jeg den igjen paa 
