22 G. O. Sars. 
Rygskjoldets forreste Rand danner oventil et kun svagt 
Fremspring mellem Roden af Øinene; under dette bemærkes en 
tydelig og temmelig lang Frontaltorn. 
Øinene ere forholdsvis meget store, pæreformige, eller med 
stærkt opsvulmet ydre Del, og rage til hver Side ikke ube- 
tydeligt ud over Rygskjoldets Sidekanter; den pigmenterede Del 
indtager ovenfra seet omtrent Halvparten af Øiet. 
De øvre Antenners Skaft (Tab. 4, Fig. 1) er noget kortere 
end Øinene; 2det Led er usædvanlig kort og meget skjævt 
afskaaret i Enden; Iste Led er noget længere end de 2 øvrige 
tilsammen. Svøberne vise omtrent samme Længdeforhold som 
hos foregaaende Art. | 
De nedre Antenners Blad (Fig. 2) er næsten dobbelt saa 
langt som de øvre Antenners Skaft og af en meget charac- 
teristisk smalt rhombisk Form, mere end 4 Gange saa langt 
som bredt, og i Enden saa overordentlig skjævt afskaaret, at 
den tornformige Fortsats, hvormed den ydre glatte Rand af 
Bladet ender, kommer at ligge næsten ligelangt fra Spidsen af 
Bladet som fra Basis af samme. Den foran denne Torn frem- 
skydende Del af Bladet er smalt tungeformig og dens yderste 
Spids er som sædvanlig ved en tydelig Sutur skilt fra det 
øvrige Blad som et særskilt lidet Endeled. En meget lignende 
Form af disse Antenners Blad finde vi igjen hos den nordiske 
Art, M. ornata. 
Af Munddelene viser 2det Par Kjæver (Fig. 3) den For- 
skjel fra samme hos foregaaende Art, at Endeleddet i den ydre 
Kant foruden en Del Børster er bevæbnet med et temmelig 
betydeligt Antal korte Torner. De ere dog hverken saa tal- . 
rige eller vise den regelmæssige Anordning som hos den nor- 
diske M. ornata. 
Fødderne (Fig. 4) ere alle omtrent af ens Længde og af 
temmelig spinkel Bygning. Endedelen eller Tarsen er stærkt 
forlænget og delt i 6 tydelige Led; Endekloen er tydelig, skjøndt 
tynd og børsteformig. 
er 
