38 G. O. Sars. 
forgrenet Pigmentplet, og paa Hannens Kjønsvedhæng sees en 
lignende skjøndt mere uregelmæssig Pigmentansamling (se Tab. 
13, Fig. 1 & 5). 
Kropsformen er (se Tab. 11) usædvanlig slank og zırlig, 
og nærværende Art overgaar i denne Henseende alle øvrige 
bekjendte Mysider. Navnlig er Forkroppen udmærket ved sin 
overordentlige Tyndhed, hvorved det hele Legeme faar en næsten 
lineær Form. 
Rygskjoldet er meget lidet udviklet og lader bagtil ikke 
blot de 2 bageste, men ogsaa en Del af 3die Forkropssegment 
ubedækket. Det afsmalnes stærkt fortil, saa at det, ovenfra 
seet (Fig. 1) i sin forreste Del endog er smalere end Bag- 
kroppen. Dets frie Sidekanter vise (se Fig. 2 og Tab. 13, Fig. 
1) det anomale, at de ikke, som sædvanligt, dække den øverste 
Ende af Mandiblernes Corpus, men baie sig om samme, saa af 
Mandiblerne træde frit frem til hver Side af Rygskjoldet som 
et knudeformigt Fremspring. Panderanden danner oventil et 
bredt stumpvinklet Fremspring, der ı Form af en triangulær 
Plade træder frem mellem Roden af Øinene, og viser til hver 
Side af denne en tornformig fortilrettet Fortsats. 
Øinene vise en i denne Gruppe ganske usædvanlig smal og 
langstrakt Form, og det var væsentlig denne Charakter, som 
ledede Van Beneden til at henføre denne Mysideform til den 
Thompsonske Slægt Podopsis, med hvilken den dog, som alle- 
rede bemærket, forøvrigt har meget lidet tilfælles. Deres 
Længde er omtrent lig med Tredieparten af hele Forkroppen 
og kun den alleryderste, noget udvidede Ende danner den 
egentlige pigmenterede og facetterede Øieglob, som altsaa sidder 
paa Enden af en overordentlig lang eylindrisk, eller smalt tub- 
formig Stilk. De ere ved Basis adskilte ved et bredt Mellem- 
rum og synes derfor at udgaa fra selve Siderne af Forkroppens 
Ende. I normal Tilstand ere de rettede mere eller mindre lige 
ud til Siderne, saa at det kuldsorte Øiepigment viser sig i be- 
