42 G. O. Sars. 
talte laterale Fortsats bemærkes oventil paa Siderandene en Del 
mindre, mere spredte Torner (omtrent 5 eller 6 paa hver Side). 
De ydre Halevedheng (Fig. 17) have den indre Plade af 
den sædvanlige lancetdannede Form; den overgaar i Længde 
betydeligt det midterste Halevedhæng og viser ved Basis en stærk 
Opsvulmning til Optagelse af det sedvanlige Horeapparat. Oto- 
lithen er af middelmaadig Størelse, næsten kugleformig og klar 
som Krystal. Af Torner bemerkes kun en enkelt i den 
indre Kant ved Basis af Pladen Den ydre Plade er over */s 
længere end den indre og af en særdeles smal lineær Form. 
Den er svagt udadbøiet og i Enden næsten tvært afskaaren 
samt forsynet med temmelig langt fra hverandre staaende lange 
Randbørster. 
Hannen (Tab. 13, Fig. 1) er omtrent af samme Størrelse 
som Hunnen eller lidt mindre og kjendes let fra denne sidste 
ved de øvre Antenners og Bagkropslemmernes forskjellige Bygning. 
De øvre Antenners Skaft (Fig. 2) er meget kraftigere byg- 
get end hos Hunnen og 1 høi Grad udmærket derved, at der 
til Enden af samme er fæstet ikke mindre end 4 forskjellige 
Appendices. De 2 af disse, som Hannen har fælles med Hun- 
nen, ere de 2 Svøber, hvoraf dog her den ydre er adskilligt 
stærkere udviklet og mere end */2 Gang saa lang som den indre. 
Af de to øvrige, alene for Hannen eiendommelig Appendices, 
er det ene den for Mysidehannerne sædvanlige tæt haarede Lob; 
den er omtrent af Skaftets halve Længde og temmelig jevn tyk 
ligetil Spidsen, som viser en liden Afsats. Det andet Vedhæng 
(Fig. 2 og 3) er specielt eiendommeligt for nærværonde Slægt 
og har intet tilsvarende hos andre Mysider. Det udgaar inden- 
for det foregaaende fra det indre Hjørne af Skaftets Ende og 
har Formen af en smalt konisk fortilrettet Fortsats, omtrent af 
samme Længde som den haarede Lob. Til Enden af denne 
Fortsats er bevægeligt indleddet en tynd børsteformig Svøbe af 
mere end den dobbelte Længde; ved stærk Forstørrelse bemær- 
kes endnu 4 tætstillede eiendommelige i Enden angelformigt 
