L 
Nye Bidrag til Kundskab om Middelhavets Invertebratfauna. 49 
ten delt i 3 Led, hvoraf det 1ste er størst; Endekloen er ty- 
delig, skjøndt af tynd børstedannet Form. 
Hunnens Brystpose dannes som hos de øvrige Arter af 
Slægten (sml. Tab. 18, Fig. 4) af 6 Blade, idet der foran de 
2 sædvanlige Bladpar endnu fra Basis af 4de Fopdar udgaar 
et Par betydeligt mindre Plader (Fig. 11), der afslutte Bryst- 
posen fortil. Å 
Bagkropslemmerne hos Hunnen (Fig. 12) vise intet udmær- 
kende 1 sin Bygning. 
Det midterste Halevedhæng (Fig. 13) er meget stort, bety- 
delig længere end sidste Bagkropssegment, og af en temmelig — 
regelmæssig tungedannet Form. Ved Basis er det noget ud- 
videt, men afsmalnes derpaa ganske successivt bagtil og ender 
med en konisk tilrundet Spids. Langs Kanterne findes et meget 
betydeligt. Antal Torner. Disse ere i den forreste Halvpart af 
nogenlunde ens Størrelse, men længere bagtil blive de mere og 
mere ulige, idet enkelte af dem med bestemte Mellemrum ud- 
mærke sig ved en meget betydelig Længde; 1 den bageste Fjer- 
dedel af Vedhænget regnes ialt circa 8 længere Torner, der 
regelmæssigt afvexle med 3—4 kortere; de 2 yderste af hine 
længere Torner udgaa jevnsides fra den konisk tilrundede Spids ; 
mellem dem staa i Midten 2 og til hver Side af dem 3 kun 
halvt saa lange Torner. | 
De ydre Halevedhæng (Fig. 14) have den indre Plade af 
den sædvanlige lancetdannede Form; den er neppe af det mid- 
terste Halevedhængs Længde, noget opsvulmet ved Basis og © 
langs hele den indre Kant under Randbørsterne bevæbnet med 
en Rad af omkring 30 Torner, der fortil ere ganske smaa og 
tæt stillede, men længere bagtil efterhaanden tiltage i Længde. 
Otolithen er af middelmaadig Størrelse og elliptisk Form. Den 
ydre Plade er omtrent '/1 længere end den indre og af en sær- 
deles smal, lineær Form, med Spidsen stumpt tilrundet. 
Hannen (Tab. 16, Fig. 1) er af noget smækrere Form end 
Archiv for Mathematik og Naturvidenskab. 4 
