56 : G. O. Sars. 
ydre Halvpart bibeholder derimod sin Brede nogenlunde ufor- 
andret lige til Spidsen, som er særdeles bredt og jevnt afrun- 
det. Den øvre Side af Vedhænget ar stærkt indhulet eller i 
Midten rendeformigt fordybet med opadbøiede Sidekanter. Disse 
sidste ere bevæbnede med temmelig tæt stillede Torner af no- 
genlunde ens Størrelse. Derimod ere de fra den afrundede Ende 
(Fig. 7) udgaaende Torner meget ulige, idet 4 af dem udmærke 
sig ved en meget betydelig Størrelse; mellem de 2 inderste af 
disse staa 3 mindre Torner og mellem enhver af de yderste og 
de inderste 4 lignende tæt stillede Smaatorner. 
De ydre Halevedhæng (Fig. 8) have den indre Plade tem- 
melig kort, neppe længere end det midterste Halevedhæng og 
af lancetdannet Form; dens Basis er stærkt opsvulmet og 
Otolithen meget stor; langs den indre Rand af Pladen findes 
under Randbørsterne en Rad af omkring 20 bagtil i Længde 
tiltagende Torner, hvoraf den bageste er fæstet nær Spidsen. 
Den ydre Plade er 1/3 lengere end den indre og af meget smal 
lineær Form med skjævt afskaaret Spids. 
Jeg har af denne Art kun seet 2 Exemplarer, begge Hun- 
ner. De blevne tagne 1 Golfen ved Cagliari paa 6—8 Fay- 
nes Dyb. 
Gen. 4. Chiromysis, n. 
Denne nye Slægt er grundet paa en liden, i enkelte Hen- - 
seender høist mærkelig Myside, hvoraf jeg desværre kun har 
havt Anledning til at undersøge nogle faa Exemplarer, alle Hun- — 
ner. Hvad der især i høi Grad udmærker denne Myside, og 
hvorved den skiller sig meget væsentligt fra samtlige øvrige be- 
kjendte Former af denne Familie, er at 1ste Fodpar, som hos 
alle virkelige Schizopoder altid er af samme Bygning som de. 
øvrige Par, her er af et totalt forskjelligt Udseende, overordent- 
lig kraftigt udviklet og uddannet til et Slags subcheliformt Gri- 
beredskab. Det er denne Character, der har givet Anledning 
