Nye Bidrag til Kundskab om Middelhavets Invertebratfauna. 59 
ben er noget længere end den ydre Svøbe paa de øvre Anten- 
ner; dens Skaft er omtrent af samme Længde som de øvre An- 
tenners Skaft og af sædvanlig Bygning. 
Munddelene vise i sin Bygning temmelig megen Overens- 
stemmelse med samme hos den typiske Slægt Mysis. 
Qverlæben (se Fig, 3) er hjelmformig og viser fortil et stumpt 
knudeformigt Fremspring. 
Kindbakkerne (ibid) ere store og kraftige; deres øxeformigt 
udvidede Ende (Fig. 4) viser en lignende Bevæbning som hos 
SI. Mysis, og Forskjellen mellem høire og venstre Kindbakkes 
Bevæbning er ligeledes udtrykt paa en meget overensstemmende 
Vis. Palpen er af middelmaadig Størrelse, med 2det Led tem- 
melig stærkt pladeformigt udvidet og i hele den ydre Kant 
besat med korte Fjærbørster; sidste Led er lidet og af oval Form 
med smalt uddragen Spids; langs dets ene (bagre) Kant staa de 
sædvanlige cilierede Torner og fra Spidsen udgaar en betydelig 
stærkere bøiet Torn. 
Aste Par Kjæver (Fig. 5) har den ydre Gren temmelig 
stærkt forlænget og jevnt afsmalnende mod Spidsen, som er 
bevæbnet med de sædvanlige stærke Torner; den indre bladfor- 
mige Gren er meget liden, hjerteformig og forsynet i Enden 
med 3 forlængede, delvis tandede Torner og til hver Side med 
flere tynde Børster. 
2det Par Kjæver (Fig. 6) har Enddeleddet af bred, næsten 
eirkelrund Form og i den ydre Kant forsynet med 8—9 lange 
Fjærbørster; Viften er af middelmaadig Størrelse og elliptisk 
Form. 
Aste Par Kjævefødder (Fig. 7) er af sædvanligt Udseende. 
De laminære Tyggefortsatser til de 3 basale Led ere alle ty- 
deligt udviklede; skjøndt forholdsvis smaa. Næstsidste Led har 
i den ydre Kant 5 lange Fjærbørster, og sidste Led er koniskt 
og tæt besat med fine Torner og Haarbørster.  Viften er stærkt 
udviklet og af øxedannet Form. 
2det Par Kjævefødder (Fig. 8) viser samme spinkle Form 
