74 G. O. Sars. 
Nærværende Art har ı sin almindelige Habitus saa stor 
Lighed med foregaaende Art, at den uden en neiere Undersø- 
gelse meget let kan forvexles med samme. Det var ogsaa først 
ved efter min Hjemkomst at gjennemgaa det indsamlede Mate- 
riale at jeg blev opmærksom paa den. Trods sin store habi- 
tuelle Lighed med G. sanctus, viser den dog i sine anatomiske 
Detailler flere meget distinete Afvigelser og navnlig er For- 
holdet af Hannens Bagksopslemmer meget uligt samme hos hin 
Art. Nærværende Forms Selvstændighed som distinct Art er 
derfor ingensomhelst Tvivl underkastet. 
Legemet er ligesom hos foregaaende Art særdeles gjennem- . 
sigtigt og næsten vandklart. 
Kropsformen er (se Tab. 24) ude noget kortere 
og undersætsigere end hos G. sanctus, samt mindre sammen- 
trykt fra Siderne. 1ste Bagkropssegment viser hos Hunnen en 
lignende stærk Udvikling af Epimererne, og næstsidste Segment 
danner bagtil paa Rygsiden et stumpt Fremspring af samme 
Beskaffenhed som hos hin. 
Rygskjoldet skiller sig fra samme hos forgaaende Årt alene 
derved, at de frie Flige ved den bagre Udrandning ere obsolete 
eller ialfald meget mindre udviklede. 
Øinene (Tab. 25, Fig, 3) ere kortere og tykkere, med Bre- 
den meget større end den halve Lengde; a rage neppe ud over 
Rygskjoldets Sidekanter. 
De øvre Antenners Skaft (Fig. 1) viser den for Slægten 
characteristiske Bygning; men Basalleddet er her kortere end 
de 2 øvrige tilsammen, hvorimod 2det Led er forholdsvis større 
end hos G. sanctus og desuden udmærket derved, at der i 
den ydre Kant kun findes 2 meget smaa Torner. Sidste Led 
er i den indre Kant forsynet med 5 korte tornformige Børster, 
hvortil der hos den anden Art intet Spor findes. 
De nedre Antenners Blad (Fig. 2) skiller sig i sm Form 
ikke ubetydeligt fra samme hos G. sanctus. Det er meget lidet, 
neppe halvt saa langt som de øvre Antenners Skaft og af 
