Nye Bidrag til Kundskab om Middelhavets Invertebratfauna. 75 
oval eller elliptisk Form, med den indre Rand temmelig buet. 
Enden er meget skjævt afskaaret, saa at det indre, stumpt til- 
rundede Hjørne rækker langt foran Spidsen af den her kun 
lille tornformige Fortsats, hvori den ydre Rand løber ud. Svø- 
bens Skaft er overordentlig kraftigt bygget, mere end !/s læn- 
gere end Bladet, og ethvert af de 2 ydre Led er i den indre 
Kant kun forsynet med en enkelt Fjærbørste. 
2det Par Kjever (Fig. 4) skiller sig fra samme hos fore- 
gaaende Art ved Formen af Endeleddet, der er temmelig bredt 
og næsten ovalt. 
Fødderne (Fig. 5) vise næsten fuldstændigt samme Udse- 
ende som hos foregaaende Art. Tarsens Længde, er den samme 
ligesom Tallet af dens Led ogsaa her er forskjelligt paa de 
forskjelligeFodpar og tiltager hurtigt bagtil. 
Paa de forreste Æggeplader (Fig. 5) er den bagre tunge- 
formige Flig betydelig kortere, og forsynet med et ringere An- : 
tal Randbørster. | 
Å 1ste Par Bagkropslemmer (Fig. 6) skiller sig fra samme 
hos foregaaende Art derved, at Basaldelen ved Enden kun har 
3 Fjærbørster. Af Grenene er den indre meget liden, neppe 
halvt saa lang som den indre, og simpelt konisk uden Børster. 
Det midterste Halevedheng (Fig. 7) er af en betydelig 
smalere og mere langstrakt Form end hos G. sanctus, adskilligt 
længere end sidste Bagkropssegment og omtrent 3 Gange saa 
langt som bredt. Enden er som hos foregaaende Art indskaa- 
ret, og Kanterne af det korte, i Bunden afrundede Indsnit ere 
som hos hin kantede med lange og tætte Tænder. Tallet af 
de marginale Torner er i Overensstemmelse med Vedhængets 
større Længde betydelig større. Der findes nemlig her paa hver 
Side ikke mindre end 10 saadanne; af disse indtager den yder- 
ste som sædvanligt Spidsen af Endeloberne; den næstsidste er 
usædvanlig lang, over dobbelt saa lang som de nærmest fore- 
gaaende. 
De ydre Halevedheng (Fig. 8) ere ligeledes mere lang- 
