Nye Bidrag til Kundskab om Middelhavets Invertebratfauna. 83 
2det Par Kjæver (Fig. 8) har ved Basis af den bageste 
Tyggefortsats den sædvanlige Kreds af tætstaaende bøiede Bør- 
ster. Endeleddet er temmelig lidet, ovalt og i Enden forsynet 
med usædvanlig lange grovt cilierede Børster. Viften er vel 
udviklet og forsynet med 18 stærke Randbørster, hvoraf den 
bageste er usædvanlig lang. | 
1ste Par Kjævefødder (Fig. 9) er af kort og undersætsig 
Bygning og mangler ganske de sædvanlige laminære Tyggefort- 
satser. Sidste Leder meget lidet, knudeformigt og 1 Enden for- 
synet med en usædvanlig lang og stærk bøiet Klo. Den membranøse 
Vifte er temmelig stærkt udviklet og af øxedannet Form. 
2det Par Kjævefødder (Fig. 10) er ligeledes meget kraf- 
tigt bygget. Basalleddet er ganske usædvanlig stort, bredt 
pladeformigt og forsynet i sit Indre med straaleformigt diver- 
gerende stærke Muskelknipper, der tjene til at bevæge den kraf- 
tigt udviklede Svømmepalpe; langs dets indre Kant er festet 
flere stærke Fjærbørster. Den ydre Del eller Tarsen er kor- 
tere end det foregaaende Afsnit (Tibia) og som sædvanligt delt 
ı 2 Led. Sidste Led er ganske kort og af konisk Form samt 
forsynet med en lang og tynd, næsten lige Endeklo; langs dets 
nedre Kant staa desuden en Rad af 4 betydeligt kortere, grovt 
cilierede Børster, der fortsætter sig paa det foregaaende Led 
med 4 lignende. 
Fødderne (Fig. 11, 13) ere temmelig korte og langs den 
indre Rand besat med lange Børsteknipper. De have ligesom 
Kjævefødderne et usædvanlig stort og bredt pladeformigt Basal- 
led, til hvis indre Rand flere Fjærbørster ere fæstede. Tarsen 
er temmelig kort, kortere end Tibia og delt i 3 Led. Paa 
iste Par (Fig. 11) ere disse Led alle forsynede med lignende 
Børsteknipper som de foregaaende; paa de øvrige Fodpar (Fig. 
13) antage nogle af disse Børster Formen af tandede Torner. 
Af nogen Endeklo findes intet Spor. Ved stærk Forstørrelse 
opdages imidlertid mellem de fra sidste Led udgaaende Børster 
en liden med 2 korte Børster endende Knude (Fig. 12), der 
gt 
