| 
Nye Bidrag til Kundskab om Middelhavets Invertebratfau na. 185 
derved, at de ganske mangle de hos alle øvrige Mysider saa 
stærkt udviklede cilierede Randbørster, 1 hvis Sted kun staa 
overordentlig korte simple Haar. Den korte Roddel, hvorfra 
Pladerne udgaa, forlænger sig paa den ydre Side til en lancet- 
formig bagudrettet Fortsats. Den indre Plade er næsten af 
det midterste Halevedhængs Længde og af en noget uregel- 
mæssig lancetdannet Form med skjævt afskaaret Spids. Ved 
Basis er den kun lidet opsvulmet, og det indsluttede Høreappa- 
rat er ogsaa meget lidet udviklet med usædvanlig liden kugle- 
formig Otolith. Den indre Rand er foruden med en Del fine 
Haar bevæbnet med talrige uligestore cilierede Torner; af disse 
ere de to yderste fæstede til Spidsen, og den imdre af disse 
er betydelig større end nogen af de øvrige. Den ydre Plade 
er kortere end den indre og af mere regulær lancetdannet Form 
med stumpt tilrundet Spids. Langs den ydre Rand findes en 
tæt Rad af smaa Torner (omtrent 28 1 Tallet); den yderste af 
disse udgaar fra selve Spidsen og er større end de øvrige, samt 
noget mdadkrummet. 
Hannen (Tab. 28, Fig. 1) er ialmindelighed noget større 
end Hunnen og kjendes strax fra samme ved de stærkt udvik- 
lede Bagkropslemmer. 
De øvre Artenners Skaft (Fig. 2) er tykkere og kraftigere 
end hos Hunnen og nær Enden paa den nedre Side forsynet 
med et meget lidet knudeformigt Appendix, hvortil er fæstet 
et tæt Knippe af særdeles lange Haarbørster. 
2det Par Kjævefødder (Fig. 2) udmærke sig derved, at 
4de Led indad danner en triangulær pladeformig Udvidning, 
mod hvilken Yderdelen eller Tarsen kan bøies ind, hvorved 
fremkommer et Slags subcheliformt Griberedskab. 
Aste Fodpar (Fig. 4) viser sig ligeledes omformet paa en 
eiendommelig Maade. Det er forholdsvis noget længere end 
samme bos Hunnen og har Tarsen temmelig opsvulmet med de 
3 yderste Led ganske korte. Istedetfor de sædvanlige Børste- 
knipper er den forsynet med 7 lange Torner af en meget eien- 
