Nye Bidrag til Kundskab om Middelhavets Invertebratfauna. 99 
gaaende Led og ligeledes forholdsvis meget bredere end hos 
foregaaende Art; Forøvrigt er Forholdet af de 2 den sammensæt- 
tende Led samt af det apicale Børstebundt omtrent som hos 
hin. Derimod er Endekloen forsaavidt forskjellig som dens 
Basalafsnit ikke er eylindriskt men kegleformigt tilløbende. 
Bagkropslemmerne hos Hannen (Fig. 6) stemme i sin Byg- 
ning temmelig neie overens med samme hos foregaaende Art, 
alene med den Forskjel, at Grenene har 1 Led mere. Gjelle- 
vedhængene ere paa de 3 midterste Par særdeles stærkt spiral- 
formigt indrullede. 
Det midterste Halevedhæng (Fig. 7) viser ligeledes stor 
Lighed med samme hos S. Clausii, men er forholdsvis noget 
stærkere forlænget med smalere tilløbende Spids og talrigere Side- 
torner. Fra Spidsen (se Fig. 8) udgaa de 2 sedvanlige stærke 
Pigge, og mellem dem findes i Midten ligesom hos foregaaende 
Art 3 mindre Torner, men som her ere af meget ulige Stør- 
relse, idet de laterale ere overordentlig smaa, neppe halvt saa 
lange som den mediane. De hos foregaaende Art omtalte tynde 
apieale Børster ere ogsaa her tilstede. 
De ydre Halevedhæng (Fig. 9) ere forholdsvis smalere end 
hos foregaaende Art. Den ydre Plade har Endesegmentet temme- 
lig langt, næsten indtagende en Trediepart af Pladens Længde, 
og af smal tungedannet Form. Den ydre Rand af Iste Seg- 
ment er bevæbnet med omtrent 15 stærke Torner. 
Jeg har af nærværende Art kun fundet 4 Exemplarer, 2 
unge Hunner og 2 fuldt udviklede Hanner. De toges alle ved 
Goletta sammen med foregaaende Art. 
3. Siriella frontalis, Edw. 
(Tab. 24 & 25.) 
Mysis forntalis, Edw. Hist. nat. d. Crust. II. pg. 459. 
ih 74 Heller, Crust. d: südl Europa, pg. 363. 
Corporis forma gracillima et elongata, cephalothorace postabdomine 
vie latiore. Scutum dorsale antice valde attenuatum, margine frontali 
q* 
