102 G. O. Sars. 
Breden overalt ens. iste Led er meget langt, ikke ubetyde- 
ligt længere end de 2 øvrige tilsammen og har det ydre Hjørne 
kun lidet uddraget. Sidste Led er neppe udvidet i Enden og 
bærer i den indre Rand 4 tæt sammen stillede Fjærbørster 
foruden de fra det indre. Hjørne udgaaende. Af Sveberne er 
den indre i høi Grad udmærket ved sin usædvanlig robuste 
Bygning. Den er neppe af Skaftets dobbelte Længde, men 
desuagtet særdeles tyk, næsten dobbelt saa bred ved Basis som 
den meget længere ydre Svøbe. 
De nedre Antenners Blad (Fig. 2) er noget kortere end 
de øvre Antenners Skaft og af en uregelmæssig rhombisk 
Form. Det er nemlig temmelig smalt ved Basis, men udvides 
successivt mod Enden, som er særdeles skraat afskaaret, saa at 
det indre Hjørne rager langt foran Spidsen af den stærke Torn 
ved det ydre Hjørne. Langs den indre Rand og Enden er 
fæstet et meget betydeligt Antal (omkring 40) lange Fjærbør- 
ster. Svøben er som hos de øvrige Arter af Slægten betyde- 
lig kortere end den ydre Svøbe paa de øvre Antenner; dens 
Skaft er usædvanlig lidet og svagt, neppe halvt saa langt som 
de øvre Antenners Skaft. 
Fødderne (Fig. 3) vise en lignende kraftig Bygning som 
hos S. erassipes. Leddene ere som hos denne stærkt pladefor- 
migt udvidede og i den indre Kant forsynede med talrige korte 
Børster. Tarsen er noget kortere end det foregaaende Led, 
med begge dens Led omtrent af ens Længde; fra den indre 
Rand af Iste udgaa 4 lange Borsteknipper og fra Midten af 
samme Rand paa sidste Led et enkelt lignende. Det apikale 
Børstebundt og Endekloen forholder sig omtrent som hos fore- 
gaaende Art. Sidste Fodpar er betydelig mindre end de øvrige, 
forøvrigt af samme Bygning. Svømmepalperne ere forholdsvis 
ikke syndelig stærkt udviklede; deres Basaldel gaar ud 1 et 
skarptvinklet Hjørne; Endedelen er tynd og bestaaende af 13 Led. 
Det midterste Halevedhæng (Fig. 4) er overordentlig stærkt 
forlænget, næsten af samme Længde som de 2 sidste Bagkrops- 
