106 G. O. Sars. 
De øvre Antenners Skaft hos Hunnen (ibid) forholder sig 
omtrent som hos foregaaende Art, alene med den Forskjel, at 
de ere noget tykkere og mindre rigeligt pigmenterede. Den 
indre Svøbe er noget, skjøndt ikke meget tykkere end den ydre 
og viser en lignende skjøndt svagere Pigmentering som hos fo- 
regaaende Art. 
De nedre Antenners Blad (Fig. 4) skiller sig mere 1 sin 
Form fra samme hos S. frontalis. Det er forholdsvis mindre 
og meget smalere, 5 Gange længere end bredt, og udvides ikke 
mærkeligt mod Enden, som er endnu betydelig skjævere af- 
skaaret end hos hin, hvorved den ydre Del af Bladet foran den 
tornformige Fortsats faar Udseendet af en langt fremskydende 
smal tungedannet Fortsats. 
Fødderne (Fig. 5) vise ligeledes en meget paafaldende 
Forskjel. De ere nemlig af en langt svagere Bygning end hos 
foregaaende Art, med Leddene særdeles smale og af lineær 
Form. Tarsen er omtrent af foregaaende Leds Længde og de 
2 den sammensættende Led ere indbyrdes lige lange. Ende- 
kloens Basalafsnit er eylindriskt, neppe bredere ved Roden end 
i Enden. Svømmepalpens Endedel er 15leddet. 
Det midterste Halevedhæng (Fig. 10) er noget mindre for- 
længet end hos foregaaende Art, og Sidetornerne ere mindre 
ulige, idet der (se Fig. 11) mellem de større kun findes 1 det 
høieste 8 Smaatorner. Enden er stumpt konisk og i Midten 
mellem de 2 apicale Pigge findes en bred Plade (Fig. 12), der 
i Enden gaar ud i 4 ligelange tilspidsede Tender. 
De ydre Halevedhæng (Fig. 13) have den ydre Plade af 
meget smal, næsten lineær Form. Endesegmentet indtager om- 
trent '/ af Pladens Længde og er smalt tilrundet. Langs den 
lige ydre Rand af iste Segment findes en regelmæssig Rad af 
omtrent 28 Torner. 
Hannen (Fig. 1) er ganske og aldeles vandklar og skiller 
sig fra Hannen af foregaaende Art væsentlig ved den forskjel- 
lige Bygning af Bagkropslemmerne. 
